СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року м. Харків Справа № 917/39/26 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Сгара Е.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.
розглянувши апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м.Полтава (вх.1263П)
на рішення Господарського суду Полтавської області від 18.05.2026 (повний текст складено 18.05.2026) у справі №917/39/26 (суддя Тимощенко О.М.) 
за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м.Полтава
до відповідача Фізичної особи-підприємця Свіренка Романа Олексійовича, м.Кременчук Полтавської обл.
про стягнення 327745,20 грн 

ВСТАНОВИВ:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Свіренко Романа Олексійовича про стягнення заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021 року у розмірі 327745,20 грн, з яких: 301240,91 грн - основна заборгованість, 2270,56 грн - пеня, 6435,13 грн - 3% річних, 17798,60 грн - інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.05.2026 у справі №917/39/26 відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погодившись із вищевказаним рішенням, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Полтавської області від 18.05.2026 у справі №917/39/26 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено, що наявність акту про пломбування та фотокопії лічильника, не спростовує факт надання Підприємством теплової енергії у нежитлове приміщення, яке належить Свіренку Роману Олексійовичу на праві приватної власності за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2026: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на рішення Господарського суду Полтавської області від 18.05.2026 у справі №917/39/26; розгляд апеляційної скарги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на рішення Господарського суду Полтавської області від 18.05.2026 у справі №917/39/26 вирішено розпочати з 29.06.2026 без повідомлення учасників справи.
На адресу Східного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Свіренка Романа Олексійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається із наявних в матеріалах справи документів та було встановлено місцевим господарським судом, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства “Полтаватеплоенерго” (надалі- ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго”) є суб`єктом природної монополії (суміжного ринку) та діє на підставі виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг ліцензій на провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування і постачання теплової енергії.
Як свідчать матеріали справи, основним напрямком діяльності Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства “Полтаватеплоенерго” є забезпечення тепловою енергією для потреб опалення та приготування гарячої води житлового фонду, комунально-побутових та інших об`єктів на території м.Полтави та районів Полтавської області, зокрема в м.Кременчук.
ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго” забезпечує послугою з постачання теплової енергії житловий багатоквартирний будинок по вул. Тараса Шевченка, 28/4 у місті Кременчуці, в якому розташоване нежитлове приміщення – приміщення магазину промислових товарів з прибудовою площею 290,8 м^2 власником якого є Фізична особа-підприємець Свіренко Роман Олексійович, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За даними позивача, відповідач за послуги з теплопостачання не розрахувався, у зв`язку із чим звернувся до місцевого господарського суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Свіренка Романа Олексійовича 327745,20 грн, з яких: 301240,91 грн - основна заборгованість, 2270,56 грн - пеня, 6435,13 грн - 3% річних, 17798,60 грн - інфляційні втрати.
Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №1574 від 31.10.2022 року про початок опалювального періоду 2022-2023 років; акти про підключення до системи теплопостачання №104 від 07.11.2022 р., №1555 від 30.10.2023 р.; акти перевірки системи теплопостачання від 31.03.2023 р., №1852 від 28.03.2024 р., №589 від 04.11.2024 р., від 31.03.2025 р.; рахунки на оплату з доказами направлення на адресу відповідача.
Відповідач, заперечуючи проти позову зазначив, що система опалення нежитлового приміщення опломбована, що підтверджується копією акту про пломбування від 14.09.2012 р. (опломбовано запірну арматуру теплового вводу).
Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.05.2026 у справі №917/39/26 відмовлено в задоволенні позовних вимог.
При перегляді рішення Господарського суду Полтавської області від 18.05.2026 у справі №917/39/26 судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, сторони є вільними у виборі контрагента, укладенні договору та визначенні його умов з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості.
Стаття 628 ЦК України визначає, що зміст договору становлять погоджені сторонами умови, а також обов`язкові умови, встановлені актами цивільного законодавства. 
Згідно з частиною першою статті 630 ЦК України, договором може бути передбачено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду. Частина перша статті 633 ЦК України передбачає, що публічним є договір, в якому підприємець бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг кожному, хто до нього звернеться, а умови такого договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім осіб, яким законом надано пільги. 
Згідно статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або стандартних формах і можуть бути прийняті іншою стороною лише шляхом приєднання до договору в цілому без права на внесення змін до його змісту.
Пунктом 1 ч.2 ст.7 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” передбачено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг.
Приписами ч. 1 ст. 12 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України “Про теплопостачання” теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.
Кабінет Міністрів України постановою від 21.08.2019 №830 затвердив “Правила надання послуги з постачання теплової енергії та типові договори про надання послуг з постачання теплової енергії”.
Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати. 
Згідно з п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.
Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.
З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Також частиною 5 ст. 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Із матеріалів справи вбачається, що ФОП Свіренко Роман Олексійович є власником нежитлового приміщення – магазину промислових товарів з прибудовою площею 290,8 м^2 по вул. Тараса Шевченка, 28/4 у місті Кременчуці. Вказане нежитлове приміщення за твердженням позивача не оснащено вузлом комерційного обліку теплової енергії (ВКО/ТЕ).
Суд першої інстанції правомірно врахував, що відповідачем не надано доказів прийняття Фізичною особою-підприємцем Свіренко Р.О. у визначений законом строк рішення про вибір моделі договірних відносин та укладення відповідного договору з виконавцем комунальної послуги.
В той же час, факт отримання послуги з постачання теплової енергії наданої ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго” до житлового будинку по по вул. Тараса Шевченка, 28/4 у місті Кременчуці, в якому знаходиться нежитлове приміщення відповідача, підтверджуються рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №1574 від 31.10.2022 року про початок опалювального періоду 2022-2023 років; акти про підключення до системи теплопостачання №104 від 07.11.2022 р., №1555 від 30.10.2023 р.; акти перевірки системи теплопостачання від 31.03.2023 р., №1852 від 28.03.2024 р., №589 від 04.11.2024 р., від 31.03.2025 р..
Таким чином, відсутність письмового договору між сторонами не є підставою для несплати заборгованості за спожиту відповідачем теплову енергію. Місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства “Полтаватеплоенерго” та Фізичною особою-підприємцем Свіренко Р.О. вважається укладеним та є обов`язковим для виконання сторонами.
Із матеріалів справи вбачається, що нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку по вул. Тараса Шевченка, 28/4 у м.Кременчуці. 
До матеріалів справи позивачем надано індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021 за умовами п. 1 якого, договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.
Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному вебсайті виконавця (п. 2 договору).
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг (п. 4 договору).
Відповідно до п. 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання”, та складається з:
- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;
- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;
- та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Пунктом 30 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії встановлено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:
- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (Офіційний вісник України, 2019, № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України.
У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).
Згідно з п. 31 договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (п. 32 договору).
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34 договору).
Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (ч. 3 п. 41 договору).
Оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному ст. 27 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” (п. 47 договору). 
Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51 договору).
Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 52 договору).
Вартістю послуг з постачання гарячої води та послуги з постачання теплової енергії є встановлені відповідно до законодавства тарифи. (п. 31 договору).
Судом першої інстанції враховано, що протягом спірного періоду діяли тарифи, встановлені рішеннями Полтавської обласної ради, а саме :
- №477 від 30.09.2022 року “Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства “Полтаватеплоенерго”;
- №669 від 28 липня 2023 року “Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго”;
- №687 від 26 вересня 2023 року “Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго”;
- №854 від 30 серпня 2024 року “Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго”.
Крім того, інформація про тарифи є загальнодоступною та перебуває у вільному цілодобовому доступі на сайті Полтавської обласної ради https://oblrada-pl.gov.ua/ та на сайті ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго” http://te.pl.ua/ в розділі “ТАРИФИ”, далі “Тарифи для потреб інших споживачів” (за посиланням http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potrebnshih- spozhivachv/).
Згідно з п. 33 договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.
Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 10 Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання” загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади якихправиа не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.
Згідно п. 14 Правил, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. №315.
Пунктом 38 Правил передбачено, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).
Пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 р. визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики.
Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 р. № 315, встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.
Нормами Розділу І Методики визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.
Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг.
Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних Приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.
Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до Розділу III Методики.
Згідно п.1 розділу III Методики загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень у розрахунковому періоді (Qопбуд) визначається так розрахунковим методом у разі відсутності вузла комерційного обліку за нормою споживання теплової енергії у будівлі/будинку. Такий обсяг споживання теплової енергії у будівлі/будинку підлягає щомісячному коригуванню виконавцем за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря у відповідності до формул 10, 11 цього розділу.
Нормативне теплове навантаження (Q буд.норм) будівлі/будинку розраховується за формулою: Q буд.норм = Qmax*(t вн.норм - t сер.оп.пер)/(t вн.норм - t min.оп.пер), де
Qmax — максимальне теплове навантаження будівлі/будинку (яке зазначається у договорі), Гкал/год;
tвн.норм — нормативна внутрішня температура для житлового приміщення, яка приймається згідно з пунктом 1 розділу VIII цієї Методики, °C — при розрахунках для житлових будинків; нормативна внутрішня температура для нежитлового приміщення, яка приймається згідно з державними будівельними нормами, °C — при розрахунках для інших будівель;
tсер.оп.пер — середня температура зовнішнього повітря у опалювальному періоді (період із середньодобовою температурою повітря ? 8 °C) для відповідного населеного пункту, яка приймається згідно з ДСТУ-Н Б В.1.1-27:2010 «Будівельна кліматологія», °C;
tmin.оп.пер — температура зовнішнього повітря холодного періоду (найхолодніша п`ятиденка забезпеченістю 0,92) для відповідного населеного пункту, яка приймається згідно з ДСТУ-Н Б В.1.1-27:2010 «Будівельна кліматологія», °C.
Фактичний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії у розрахунковому періоді розраховується за формулою: Q оп буд = К відкл * Q буд.норм * m опал.розр* (t вн.норм - t факт)/(t вн.норм - t норм), де
kвідкл — коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку;
Qбуд.норм — нормативне теплове навантаження будинку, Гкал/год;
mопал.розр — фактична кількість годин надання послуги з постачання теплової енергії у розрахунковому періоді, год;
tвн.норм — нормативна внутрішня температура для житлового приміщення (згідно з пунктом 1 розділу VIII Методики) або для нежитлового приміщення (згідно з державними будівельними нормами), °C;
tфакт — середня місячна фактична температура зовнішнього повітря в розрахунковому періоді за даними Українського гідрометеорологічного центру ДСНС України, °C;
tнорм — середня місячна температура зовнішнього повітря у розрахунковому періоді для відповідного населеного пункту згідно з ДСТУ-Н Б В.1.1-27:2010 «Будівельна кліматологія», °C.
В свою чергу, пунктом 6 Розділу III Методики визначено, що у будівлі/будинку, у якій/якому частина приміщень оснащена приладами розподільного обліку теплової енергії, а решта приміщень не оснащена такими приладами, наявні приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення, обсяг спожитої теплової енергії розподіляється:
на опалення j-го опалюваного приміщення, оснащеного вузлом розподільного обліку (Q^т.ліч_пр.j), визначається на підставі показань відповідного вузла розподільного обліку з врахуванням частки обсягу спожитої теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Q^оп_з.б.п), що визначається пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів цих приміщень, та враховуючи вимоги розділів VI, VIІІ цієї Методики;
на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення за формулою 15 цього розділу;
на опалення i-го опалюваного приміщення, не оснащеного приладами розподільного обліку теплової енергії (Qб.облпр.і), розраховується за формулою 16.
Відповідно до п. 8 розділу IV Методики у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Q_з.б.п^оп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Q^оп_буд):
для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %;
для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %;
для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %;
для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку.
Відповідно до розділу II Методики, загальний обсяг, спожитої у будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на: загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення (Q_оп.буд) у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень (Q_пр), забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку (Q_з.б.п.оп.) та сумарного обсягу теплової енергії (УiQвідкл.і), що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення, у відповідності до наступної формули: Q_оп.буд = Q_пр + Q_оп.з.п.б + УiQ_відкл.і, Гкал,
де:
Q_пр - обсяг спожитої теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень у будівлі/будинку, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, або власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано, Гкал;
Q_опз.п.б - обсяг спожитої теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначений відповідно до розділу IV цієї Методики, Гкал;
УiQ_відкл.і - сумарний обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення, через які прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення, Гкал.
Тобто обсяг теплової енергії, спожитої на опалення житлових та нежитлових приміщень, визначається як різниця загального обсягу спожитої теплової енергії у будинку та обсягу теплової енергії витраченого на загальнобудинкові потреби, обсягу спожитої теплової енергії приміщень з транзитними мережами внутрішньобудинкової системи опалення, обсягу спожитої теплової енергії приміщень, що оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії, обсягу теплової енергії донарахованої до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії на опалення приміщень.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що позовна вимога про стягнення грошових коштів може бути задоволена лише за умови, якщо її розмір є таким, що піддається арифметичній (математичній) перевірці судом. Якщо ж заявлена до стягнення сума не може бути верифікована та перевірена у ході судового розгляду, така вимога не підлягає задоволенню, навіть коли загальні підстави позову видаються суду переконливими.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду належного та перевірюваного розрахунку обсягів теплової енергії, спожитої саме приміщенням відповідача. Натомість до матеріалів справи долучені лише пояснення та зведені таблиці, з яких неможливо встановити фактичний обсяг споживання теплової енергії відповідачем у кожному розрахунковому періоді та перевірити правильність такого розрахунку.
З наданої Інформації щодо обсягів теплової енергії, відпущеної на потреби опалення приміщення відповідач вбачається (стовпчик 4), що площа усіх опалювальних приміщень у будинку (Sоп.прим) кв.м. у період з 01.11.2022 по 22.01.2025 складає 2274,80 кв.м., проте вже у період з 23.01.2025 по 31.08.2025 – 2282,50 кв.м.
Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують за весь період нарахувань розмір загальної площі усіх приміщень у будинку (Sоп.прим), поверховість будівлі, зокрема, технічний паспорт будинку, матеріали інвентаризаційної справи тощо.
Крім того, матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували походження та обґрунтованість розміру максимального теплового навантаження будинку розмірі 0,127422 Гкал/год, який є визначальним для всього розрахунку суми позову.
Позивач не надав технічної документації, проектних матеріалів, актів приєднання, розрахунків або погоджених зі споживачем документів, з яких можливо встановити, яким чином визначено зазначений показник. 
Також позивачем не доведено дотримання встановленого розділом III Методики порядку визначення первинного загальнобудинкового обсягу теплової енергії (Qоп.буд) із обов`язковим щомісячним температурним коригуванням, у зв`язку із чим наданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ.
Тобто, за таких обставин, з наданих позивачем документів неможливо встановити, які саме вихідні дані взяті позивачем для обрахунку обсягу спожитої відповідачем теплової енергії.
З урахуванням наведеного, з огляду на неможливість арифметичного розрахунку/перевірки судом суми позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 301240,91 грн підлягають залишенню без задоволення
Крім того, враховуючи те, що судом встановлено відсутність правових підстав для стягнення заборгованості, вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо стягнення пені в розмірі 2270,56 грн, 3% річних в розмірі 6435,13 грн та інфляційних втрат в розмірі 17798,60 грн задоволенню також не підлягають.
Доводи апелянта, що наявність акту про пломбування та фотокопії лічильника, не спростовує факт надання Підприємством теплової енергії у нежитлове приміщення, яке належить відповідачу, не заперечуються колегією суддів апеляційного господарського суду. Разом з тим, місцевим господарським судом було прийнято рішення про відмову в задоволенні позову, зважаючи на ненадання всіх необхідних вихідних даних, які необхідні для перевірки розрахунку позовних вимог
Доводи апелянта були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що апеляційна скарга Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" підлягає залишенню без задоволення а рішення Господарського суду Полтавської області від 18.05.2026 у справі №917/39/26 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на рішення Господарського суду Полтавської області від 18.05.2026 у справі №917/39/26 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 18.05.2026 у справі №917/39/26 – залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Е.В. Сгара

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук