Справа № 727/7860/26
Провадження № 2/727/2713/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2026 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Танасійчук Н.М.
при секретарі Маковійчук В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1634-1858 від 07.12.2025 року в сумі 14 450,00 грн, а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 07.12.2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту кредитодавця, в електронній формі, шляхом підписання електронного правочину одноразовим ідентифікатором А0830, надісланим на номер телефону відповідача, укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1634-1858, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 5 000,00 грн строком кредитування 365 днів з базовим періодом 23 дні, зі сплатою комісії за видачу кредиту у розмірі 15% від суми кредиту (750,00 грн) та за процентною ставкою: 1,00% за кожен день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору та 0,74% за кожен день користування кредитом у період, починаючи з 181-го календарного дня дії договору.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяті на себе зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача через платіжного партнера – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Контрактовий дім»», що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та квитанцією про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи, в той час як ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань не виконав, кредит та нараховані платежі у встановлений договором строк не повернув. Позивач направляв відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту №1634-1858 від 07.12.2025, яка була залишена відповідачем без задоволення.
Таким чином, за твердженням позивача, станом на 10.04.2026 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1634-1858 від 07.12.2025 у загальному розмірі 14 450,00 грн, з яких: 5 000,00 грн – заборгованість за кредитом; 6 200,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами; 2 500,00 грн – заборгованість за процентами річних на підставі статті 625 ЦК України; 750,00 грн – заборгованість по комісії.
Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Оскільки ціна даного позову є меншою, ніж тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа обґрунтовано віднесена до категорії малозначних та підлягала розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.06.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а також заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за адресою місця проживання відповідача, повернулись до суду без вручення адресату по причині відсутності адресата за вказаною адресою.
У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзиву на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї, а також не подав заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
За даних обставин суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємному зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що 07.12.2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладений Договір про відкриття кредитної лінії №1634-1858, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 5 000,00 грн.
Договір укладений шляхом заповнення відповідачем заявки на отримання кредиту на веб-сайті кредитодавця, проходження верифікації та підписання договору з використанням одноразового ідентифікатора А0830, надісланого на номер телефону відповідача, що відповідає вимогам ст.ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.639 ЦК України та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, відповідно до якої без отримання одноразового ідентифікатора для підписання угоди кредитний договір між сторонами не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Факт перерахування ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на картковий рахунок відповідача кредитних коштів у розмірі 5 000,00 грн підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою про перерахування суми кредиту та квитанцією про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи, за посередництвом якої здійснено переказ.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1634-1858 від 07.12.2025 р. вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.04.2026р. становить 14 450,00 грн, з яких: 5 000,00 грн – заборгованість за кредитом, 6 200,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 2 500,00 грн – заборгованість за процентами річних на підставі статті 625 ЦК України, 750,00 грн – заборгованість по комісії.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Правилами ч.1 ст.526, ст.530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений договором строк. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перед відповідачем виконало, перерахувавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, тоді як відповідач своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати нарахованих платежів не виконав, а направлену позивачем вимогу про дострокове повернення кредиту залишив без задоволення.
Щодо стягнення комісії за видачу кредиту у розмірі 750,00 грн, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19, відповідно до якої немає підстав вважати умову кредитного договору про встановлення плати за надання (управління) кредитом нікчемною ані з огляду на приписи статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ані з огляду на приписи статті 228 ЦК України. Відповідачем зазначена умова договору в установленому порядку не оспорена та недійсною судом не визнана, а тому нарахована позивачем комісія в розмірі 750,00 грн є правомірною та підлягає стягненню.
Разом з тим, щодо вимоги про стягнення 2 500,00 грн процентів річних, нарахованих позивачем на підставі частини другої статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд зазначає таке.
Позивач в позовній заяві обґрунтовував правомірність нарахування зазначених процентів тим, що з 24.12.2023р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким пункт 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» викладено у новій редакції, відповідно до якої звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит на період дії воєнного стану поширюється лише на договори, укладені до 23.01.2024 (тридцятого дня з дня набрання чинності зазначеним Законом), а тому, оскільки Договір з відповідачем укладено 07.12.2025, тобто після цієї дати, наведене звільнення від відповідальності, на думку позивача, не застосовується.
Суд погоджується з тим, що звільнення від відповідальності, передбачене пунктом 6 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», справді не поширюється на Договір, укладений з відповідачем 07.12.2025. Разом з тим, суд звертає увагу, що зазначена норма Закону України «Про споживче кредитування» є не єдиною та не тотожною підставою звільнення позичальника від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на період дії воєнного стану.
Так, Законом України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, яким визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Ця норма пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є самостійною та відмінною від наведеної позивачем норми Закону України «Про споживче кредитування»: вона поширюється на будь-які договори кредиту (позики) незалежно від дати їх укладення, оскільки її застосування пов`язується не з датою укладення договору, а з періодом, на який припадає прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена норма пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України законодавцем не скасовувалася, не виключалася (на відміну від пункту 6.1 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», який був змінений) та є чинною на час ухвалення цього рішення.
Воєнний стан в Україні, введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовжується та є чинним на момент ухвалення цього рішення. Прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії №1634-1858 від 07.12.2025 виникло після спливу відповідного строку користування кредитом та триває по теперішній час, тобто повністю припадає на період дії в Україні воєнного стану.
За таких обставин відповідач, на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії №1634-1858 від 07.12.2025, а тому позовна вимога про стягнення 2 500,00 грн процентів річних, нарахованих відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, задоволенню не підлягає.
На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за Договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості за кредитом, нарахованими процентами та комісією, наведеною позивачем.
Відтак, оскільки відповідачем не надано доказів на спростування розміру заборгованості за кредитом, нарахованими процентами та комісією, наведеного позивачем, а відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1634-1858 від 07.12.2025 у розмірі 11 950,00 грн, з яких: 5 000,00 грн – кредит, 6 200,00 грн – нараховані проценти, 750,00 грн – комісія, з відмовою в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 2 500,00 грн процентів річних, нарахованих відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, з підстав, наведених вище.
Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено на суму 11 950,00 грн, що становить 82,70% від заявленої ціни позову (14 450,00 грн), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2 201,78 грн (2 662,40 грн х 82,70%), сплата якого підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним документом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 174, 178, 247, 263-265, 274, 279, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610-612, 625-629, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, р/р НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1634-1858 від 07.12.2025 року в розмірі 11 950 гривень 00 копійок, з яких: 5 000,00 грн – заборгованість за кредитом, 6 200,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 750,00 грн – заборгованість по комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 201 гривня 78 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення 2 500 гривень 00 копійок процентів річних, нарахованих відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: Н.М. Танасійчук