| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9439/25 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя  Парінов А.Б.,
судді:  Беспалов О.О.,
Кравченко Є.Д.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачзернопродукт" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачзернопродукт" до Волинської митниці про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмачзернопродукт" звернулося до суду з позовом до Волинської митниці, у якому просило визнати протиправною відмову Волинської митниці, оформлену листом від 12.06.2025 № 7.3-2/15-03/14/7084, у відновленні преференційного режиму вільної торгівлі за заявою від 28.05.2025 на підставі сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 № А012694 від 04 серпня 2021 року щодо товару за митною декларацією № UA205050/2021/049946 від 06.08.2021; зобов`язати Волинську митницю відновити преференційний режим вільної торгівлі до товару, оформленого за цією митною декларацією, - сільськогосподарського колісного трактора, що був у використанні, марки Claas, модель Axion 810, серійний номер НОМЕР_1; зобов`язати Волинську митницю підготувати висновок про повернення надміру сплачених митних платежів у сумі 285 087,83 грн, з яких мито - 237 573,19 грн та податок на додану вартість - 47 514,64 грн, і подати його для виконання до відповідного органу Державної казначейської служби України.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю. 
Суд першої інстанції виходив з того, що за результатами перевірки сертифіката EUR.1 № А012694 уповноважений орган Королівства Данія не підтвердив преференційне походження товару, а митний орган України не наділений повноваженнями переоцінювати результат такої перевірки чи проводити додаткову перевірку походження після отримання відповіді компетентного органу країни експорту, тому відмова у відновленні преференційного режиму є правомірною.
Не погодившись із цим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмачзернопродукт" подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно поклав в основу рішення лист уповноваженого митного органу Королівства Данія від 01 лютого 2022 року № 21-1101598, який не перекладений українською мовою та не легалізований у встановленому порядку, а тому не може вважатися належним доказом у розумінні частини першої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України. Також вказує на відсутність доказів звернення уповноваженого органу Королівства Данія до експортера та отримання від нього відповіді. Крім того, апелянт посилається на те, що за наявності сертифіката EUR.1 та дотримання декларантом установлених вимог законодавства позивач мав право на застосування преференційного режиму, а вживаність товару та статус експортера, який не є його виробником, самі по собі не є підставами для перевірки походження товару. На підтвердження цієї позиції апелянт посилається на постанову Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 380/2869/22. Водночас зазначає, що преюдиційне значення попередніх судових рішень поширюється лише на встановлені ними фактичні обставини, а не на їх правову оцінку, тому суд першої інстанції мав самостійно оцінити спірні правовідносини.
Волинська митниця подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що за результатами перевірки сертифіката EUR.1 № А012694 компетентний орган Королівства Данія не підтвердив преференційне походження трактора Claas Axion 810, що унеможливлює відновлення преференційного режиму, крім того зазначає, що митний орган України не має дискреційних повноважень переоцінювати результати перевірки, проведеної компетентним органом держави експорту. Разом з тим наголошує, що правомірність відмови у відновленні преференційного режиму за тим самим сертифікатом і щодо того самого товару вже встановлена судовими рішеннями у справі № 140/6613/23, які набрали законної сили. Волинська митниця також подала клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Щодо клопотання Волинської митниці про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін колегія суддів зазначає таке. Відповідно до частини другої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні. Спір у цій справі має документально-правовий характер, обставини встановлюються за наявними письмовими доказами, а їх повне з`ясування проведення судового засідання не потребує. За таких умов підстави для розгляду справи у судовому засіданні відсутні, а клопотання задоволенню не підлягає.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила таке.
26 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахмачзернопродукт" та компанією Anker Bjerre A/S (Данія) укладено зовнішньоекономічний контракт № 1, за яким позивач придбав, зокрема, такий, що був у використанні, трактор Claas Axion 810, серійний номер НОМЕР_1, 2014 року випуску. 06 серпня 2021 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію № UA205050/2021/049946, за якою серед інших товарів ввезено вказаний трактор (товар № 2). Для підтвердження преференційного походження товару декларант подав сертифікат з перевезення товару EUR.1 № А012694 від 04 серпня 2021 року.
З метою перевірки відомостей про країну походження товару Волинська митниця листом від 16 вересня 2021 року № 7.3-15/3104 направила сертифікат EUR.1 № А012694 до Державної митної служби України для перевірки уповноваженим митним органом країни експорту. Листом уповноваженого митного органу Королівства Данія від 01 лютого 2022 року № 21-1101598, надісланим Державною митною службою України листом від 07 лютого 2022 року № 15/15-03-01/7.3/693, за результатами перевірки сертифіката EUR.1 № А012694 преференційне походження трактора Claas Axion 810, серійний номер НОМЕР_1, 2014 року випуску, не підтверджено; у пункті 14 сертифіката компетентний орган проставив відмітку про те, що продукт не вважається таким, що походить з Європейського Союзу, і не має права на преференційний режим.
За заявою позивача від 28 травня 2025 року про відновлення преференційного режиму вільної торгівлі до вказаного товару та повернення надміру сплачених митних платежів Волинська митниця листом від 12 червня 2025 року № 7.3-2/15-03/14/7084 відмовила у відновленні преференційного режиму у зв`язку з непідтвердженням преференційного походження товару уповноваженим органом Королівства Данія.
Спірні правовідносини щодо відновлення преференційного режиму за сертифікатом EUR.1 № А012694 і щодо того самого товару вже були предметом судового розгляду. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі № 140/14909/21, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачзернопродукт" до Волинської митниці. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 140/6613/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року, відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправною відмови Волинської митниці у відновленні преференційного режиму вільної торгівлі за тим самим сертифікатом EUR.1 № А012694 та щодо того самого трактора Claas Axion 810.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, мотивуючи це наступним.
Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України, Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікованою Законом України від 16 вересня 2014 року № 1678-VII, а також Регіональною конвенцією про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, до якої Україна приєдналася Законом України від 08 листопада 2017 року № 2187-VIII.
Відповідно до частини третьої статті 43 Митного кодексу України сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
Згідно з частиною першою статті 45 Митного кодексу України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.
Рішенням Підкомітету Україна - ЄС з питань митного співробітництва від 21 листопада 2018 року № 1/2018, що застосовується з 01 січня 2019 року, Протокол I до Угоди про асоціацію замінено текстом, викладеним у додатку до цього Рішення, згідно з яким у торгівлі з Європейським Союзом застосовуються правила походження, викладені у Доповненні I до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження. Оскільки товар ввезено 06 серпня 2021 року, до спірних відносин застосовуються правила Доповнення I до Конвенції; стаття 33 Протоколу I за змістом тотожна статті 32 Доповнення I, а тому застосування саме Доповнення I на наведені висновки не впливає.
Відповідно до пункту 1 статті 15 Доповнення I до Конвенції товари, що походять з однієї з Договірних Сторін і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію Угоди за умови подання одного з документів, що підтверджують походження, зокрема сертифіката з перевезення товару EUR.1.
Згідно зі статтею 32 Доповнення I до Конвенції подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи Договірної сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цієї Конвенції; перевірка має бути здійснена митними органами Договірної сторони-експортера. Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні преференції.
З наведеного випливає, що подальша перевірка підтверджень походження здійснюється у довільному порядку і не потребує окремого обґрунтування, а її проведення покладається на митні органи країни експорту, тоді як митний орган країни імпорту приймає до уваги результат такої перевірки. Надходження від компетентного органу країни експорту інформації про непідтвердження преференційного походження товару виключає застосування преференційного режиму до цього товару.
Такий підхід відповідає сталій практиці Верховного Суду. У постанові від 24 грудня 2025 року у справі № 380/21022/24 Верховний Суд зазначив: "митний орган не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд за вказаних обставин та проводити додаткову перевірку документів про походження товару після отримання результатів такої перевірки компетентним органом заявленої декларантом країни походження товару". У цій самій постанові Верховний Суд наголосив, що сам факт видачі сертифіката EUR.1 не є безумовним підтвердженням походження товарів, оскільки у разі проведення перевірки експортер зобов`язаний документально підтвердити заявлений статус походження. 
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі № 240/7093/19 та від 11 квітня 2022 року у справі № 260/2805/20.
За обставин цієї справи уповноважений орган Королівства Данія за результатами перевірки сертифіката EUR.1 № А012694 не підтвердив преференційне походження трактора Claas Axion 810. А отже, у Волинської митниці були відсутні правові підстави для відновлення преференційного режиму вільної торгівлі до цього товару, а відмова, оформлена листом від 12 червня 2025 року № 7.3-2/15-03/14/7084, є правомірною.
Доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє з таких мотивів.
Довід про те, що лист уповноваженого митного органу Королівства Данія є неналежним доказом через відсутність перекладу та легалізації судом відхиляється, оскільки обмін інформацією щодо перевірки походження товару відбувається між митними адміністраціями через офіційні канали: Волинська митниця листом від 16 вересня 2021 року № 7.3-15/3104 звернулася до Державної митної служби України, яка листом від 07 лютого 2022 року № 15/15-03-01/7.3/693 надіслала відповідь компетентного органу Королівства Данія. А отже, твердження апелянта про відсутність доказів звернення щодо перевірки не відповідає матеріалам справи. Проведення перевірки експортера та витребування у нього доказів походження товару належить до компетенції митних органів країни експорту згідно зі статтею 32 Доповнення I до Конвенції, тому непред`явлення відповідачем документів про внутрішню перевірку данської сторони її результату не спростовує. 
Зміст результату перевірки є однозначним: у пункті 14 сертифіката EUR.1 № А012694 компетентний орган прямо зазначив, що продукт не вважається таким, що походить з Європейського Союзу, і не має права на преференційний режим. Відсутність офіційного перекладу такого документа не є самостійною підставою для висновку про недоведеність непідтвердження походження, на що звернув увагу Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2025 року у справі № 380/21022/24, відмежувавши випадки, коли переклад взагалі відсутній у матеріалах справи і зміст документа перевірити неможливо.
Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 380/2869/22 колегія суддів до уваги не бере, оскільки правовідносини у зазначеній справі не є подібними до спірних. У справі № 380/2869/22 преференційне походження товару було підтверджене виданими згодом тими самими компетентними органами сертифікатами про походження, тоді як у цій справі преференційне походження трактора Claas Axion 810 компетентним органом Королівства Данія не підтверджено. Та обставина, що товар був у використанні, а експортер не є його виробником, не позбавляла митний орган права ініціювати перевірку походження, оскільки подальша перевірка підтверджень походження здійснюється у довільному порядку згідно зі статтею 32 Доповнення I до Конвенції та окремого обґрунтування не потребує. А отже, наведені апелянтом обставини наявності у нього права на преференційний режим не підтверджують.
Доводи апеляційної скарги про те, що преюдиційне значення мають лише встановлені судом факти, а не їх правова оцінка, сам по собі є правильним, проте висновків суду першої інстанції не спростовують. Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Непідтвердження преференційного походження трактора Claas Axion 810 компетентним органом Королівства Данія за результатами перевірки сертифіката EUR.1 № А012694 є встановленою обставиною, а не правовою оцінкою, і ця обставина встановлена рішеннями у справах № 140/14909/21 та № 140/6613/23 за участю тих самих сторін. А отже, вказаний факт повторному доказуванню не підлягає. 
Крім того, суд першої інстанції не обмежився відтворенням змісту раніше ухвалених рішень, а самостійно встановив обставини справи, застосував норми Митного кодексу України, Угоди про асоціацію та Доповнення I до Конвенції і надав власну правову оцінку правомірності відмови. Повторне звернення позивача до митного органу з тотожною вимогою за відсутності нових обставин, зокрема нового рішення компетентного органу країни експорту про підтвердження походження товару, підстав для іншого вирішення спору не створює та суперечить принципу правової визначеності.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Волинська митниця довела правомірність відмови у відновленні преференційного режиму вільної торгівлі, тоді як апелянт доказів, які б спростовували результат перевірки сертифіката EUR.1 № А012694 компетентним органом Королівства Данія, не надав.
Відтак, переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 34, 77, 242, 311, 315, 316, 321, 325, 328 - 331 КАС, суд- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачзернопродукт" - залишити без задоволення. 
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді: О.О. Беспалов
Є.Д. Кравченко

(Повний текст постанови суду виготовлено 11 серпня 2026 року)