Справа № 152/537/26
2-о/152/85/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

20 серпня 2026 року          м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого – Войнаровського І.В.,
за участі:
секретаря – Дроган Н.Л., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області,
в с т а н о в и в:
06 квітня 2026 року ОСОБА_1 (далі - заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу.
Заявниця зазначила, що вона в період з 1989 по 1993 роки працювала в колгоспі ім. Дзерджинського» (перейменовано в «Горизонт») с. Голинчинці Шаргородського району Вінницької області та з 1993 по 2000 рік працювала в колгоспі «Мрія» с. Джурин Шаргородського району Вінницької області. 27 лютого 2026 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо не врахування періодів роботи, зазначених в архівних довідках для підрахунку страхового стажу для призначення пенсії. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, було встановлено, що в архівних довідках № 01-13-652 від 13 серпня 2024 року, № 01-13-651 від 13 серпня 2024 року, № 01-13-341 від 24 лютого 2026 року, № 01-13-344 від 24 лютого 2026 року, № 01-13-342 від 24 лютого 2026 року та № 01-13-345 від 24 лютого 2026 року, виданих Комунальною установою «Трудовий архів Шаргородської міської ради», її прізвище, ім`я та по батькові зазначені з різними варіантами написання, а саме: « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 », « ОСОБА_4 », « ОСОБА_3 », « ОСОБА_3 », « ОСОБА_3 » та інші. Крім того, заявниця зазначила, що згідно довідки № 01-13-343 від 24.02.2026, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Шаргородської міської ради», архівні документи колгоспу «Радянська Україна», КСП «Мрія», СТОВ «Мрія» с. Джурин Шаргородського району Вінницької області за 1945-2018 роки зберігаються в Комунальній установі «Трудовий архів Шаргородської міської ради». Відповідно до довідки № 01-13-346 від 24 лютого 2026 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Шаргородської міської ради», архівні документи колгоспу «Горизонт», КСП «Горизонт», ПП «Горизонт» с. Голинчинці Шаргородського району Вінницької області за 1950-2008 роки також зберігаються у зазначеній установі. Також заявниця вказала, що будь-яким іншим чином, ніж у судовому порядку, вона не має можливості встановити факт належності їй правовстановлюючих документів. Від встановлення факту належності їй архівних довідок залежить реалізація її права на призначення пенсії.
З огляду на викладене, заявниця просить встановити юридичний факт належності їй архівних довідок № 01-13-652 від 13 серпня 2024 року, № 01-13-651 від 13 серпня 2024 року, № 01-13-341 від 24 лютого 2026 року, № 01-13-344 від 24 лютого 2026 року, № 01-13-342 від 24 лютого 2026 року та № 01-13-345 від 24 лютого 2026 року, виданих Комунальною установою «Трудовий архів Шаргородської міської ради».
Заявниця та її представник у судове засідання не з`явилися. 19 серпня 2026 року від представника заявниці та 20 серпня 2026 року від заявниці до суду надійшли заяви, в якій вони просить розгляд справи проводити у їх відсутність, заяву підтримують у повному обсязі, заяву просять задовольнити (а.с.62-67).
Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився. 13 травня 2026 року подав до суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі, оскільки вважає, що зі змісту заяви заявниці вбачається, що у такий спосіб вона намагається оскаржити рішення органу публічної влади – Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0221-8/30595 від 25 березня 2026 року. 
При цьому, 08 липня 2026 року подав до суду заяву, в якій просив розгляд заяви провести без його участі (а.с.54).
15 червня 2026 року від представника заявниці до суду надійшли заперечення на письмові пояснення заінтересованої особи, в яких вона вказує, що 
Заявник категорично не погоджується з доводами, викладеними у письмових поясненнях заінтересованої особи, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що спрямовані на штучне затягування судового процесу та перешкоджання у реалізації конституційного права ОСОБА_1 на соціальний захист, з огляду на таке. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області стверджує, що заявник у такий спосіб намагається оскаржити рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0221-8/30595 від 25.03.2026 року про відмову у призначенні пенсії. Це твердження повністю викривлює дійсні обставини справи та суперечить нормам процесуального права. Насамперед заявником не оспорюється вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та не заявляються вимоги про визнання його незаконним, скасування чи зобов`язання Пенсійного фонду вчинити певні дії. Предметом розгляду у даній справі є виключно встановлення факту належності заявниці архівних довідок, у яких наявні розбіжності в написанні персональних даних. Встановлення такого факту необхідне для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України з метою підтвердження трудового стажу та оформлення пенсії за віком. Таким чином, заявниця не просить суд вирішити спір із суб`єктом владних повноважень та не ставить під сумнів законність будь-якого рішення Пенсійного фонду. Відсутній і спір про право, оскільки суду належить лише встановити юридичний факт, що має значення для реалізації заявницею свого права в майбутньому. Більше того, саме орган Пенсійного фонду, відмовляючи заявниці у призначенні пенсії, рекомендував у своєму ж рішенні звернутися до суду для встановлення факту належності архівних довідок. Отже, заінтересована особа фактично сама вказала заявниці на необхідність судового встановлення відповідного юридичного факту, а тепер безпідставно заперечує проти розгляду цієї справи в порядку окремого провадження. Така позиція заінтересованої особи є непослідовною та суперечливою, оскільки фактично зводиться до того, що заявника спочатку було спрямовано до суду для вирішення питання щодо належності архівних довідок, а після звернення до суду орган Пенсійного фонду почав заперечувати проти розгляду справи по суті. Подібна поведінка не узгоджується з принципом належного урядування, правової визначеності та добросовісності у діяльності суб`єктів владних повноважень. Державний орган не може спочатку рекомендувати особі певний спосіб захисту її прав, а згодом заперечувати проти застосування такого способу захисту та створювати перешкоди для судового розгляду справи. Фактично доводи заінтересованої особи свідчать про намагання позбавити Заявника будь-якої ефективної можливості усунути розбіжності в архівних документах та реалізувати своє право на пенсійне забезпечення, що суперечить завданням цивільного судочинства та принципу доступу особи до правосуддя. Окрім того, аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що позиція представників Пенсійного фонду України у даній категорії справ є абсолютно шаблонною та тотожною. Органами ПФУ систематично подаються практично ідентичні письмові заперечення щодо нібито адміністративної юрисдикції спору. Разом з тим суди неодноразово відхиляли такі доводи та розглядали справи про встановлення факту належності документів саме в порядку окремого провадження. Посилання представника Пенсійного фонду на постанови Апеляційного суду Вінницької області від 21.06.2018 року у справі №148/2346/17 та від 15.01.2019 року у справі №148/1005/18 не можуть бути визначальними для вирішення даної справи. По-перше, зазначені судові рішення ухвалені понад сім років тому та не відображають актуального підходу судової практики до вирішення подібних справ. По-друге, вказані судові рішення стосуються інших фактичних обставин та інших предметів звернення до суду. Так, у цивільній справі №148/1005/18 заявник фактично просив встановити факт отримання заробітної плати у певному розмірі та за певні періоди роботи для подальшого обчислення пенсії. Тобто суду пропонувалося встановити обставини, які безпосередньо впливали на визначення розміру пенсійних виплат та фактично стосувалися правильності реалізації Пенсійним фондом своїх владних повноважень. Натомість у даній справі заявник не просить встановлювати розмір заробітної плати, страховий стаж, право на пенсію чи будь-які інші обставини, що належать до компетенції органів Пенсійного фонду України. Єдиною вимогою заявника є встановлення факту належності їй архівних довідок, у яких наявні розбіжності у написанні персональних даних. Таким чином, правовідносини у справах, на які посилається заінтересована особа, не є подібними до спірних правовідносин у цій справі, а тому наведена практика не підлягає застосуванню при вирішенні даної справи. По-третє, представником заінтересованої особи не наведено жодного висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, хоча відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України саме висновки Верховного Суду щодо застосування норм права повинні враховуватися судами під час розгляду справ. На відміну від постанов Верховного Суду, рішення апеляційних судів не формують обов`язкової загальнодержавної судової практики та не мають преюдиційного значення для інших справ. Водночас існує більш актуальна судова практика, зокрема постанова Вінницького апеляційного суду від 04.03.2025 року у справі №147/1491/24, в якій суд дійшов висновку про можливість встановлення факту належності правовстановлюючих документів у порядку окремого провадження цивільного судочинства для подальшого вирішення питання пенсійного забезпечення. Вказує, що у даній справі відсутній будь-який публічно-правовий спір щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності органу Пенсійного фонду України. Заявник просить встановити виключно факт належності їй архівних довідок, що прямо відповідає предмету розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, в порядку окремого провадження. З огляду на викладене, доводи заінтересованої особи є необґрунтованими, не підтверджуються актуальною судовою практикою та не спростовують наявності підстав для розгляду заяви в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим прошу суд відхилити заперечення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та продовжити розгляд справи по суті. Представник заявниці просить: прийняти дані заперечення на письмові пояснення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та долучити їх до матеріалів справи №152/537/26; не брати до уваги доводи, викладені у письмових поясненнях Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як такі, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та вимогах закону; продовжити розгляд справи в порядку окремого провадження та вирішити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу по суті (а.с.36-39).
20 серпня 2026 року від свідка ОСОБА_5 до суду надішли письмові показання, в яких вона вказує, що знає заявницю як ОСОБА_6 . Працювала разом з заявницею в СТОВ «Мрія». Інших осіб з таким самим прізвищем, іменем та по батькові на цьому підприємстві не було (а.с.68).
20 серпня 2026 року від свідка ОСОБА_7 до суду надішли письмові показання, в яких вона зазначає, що знає заявницю як ОСОБА_6 . Проживала разом із заявницею по сусідству на протязі 20 років в с. Голинчинці. Свідку відомо, що інших осіб з таким самим прізвищем, іменем та по батькові в селі не було (а.с.71). 
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд доходить висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що при подачі заявницею документів для призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області встановлено, що відповідно до архівних довідок № 01-13-652 від 13 серпня 2024 року, № 01-13-651 від 13 серпня 2024 року, № 01-13-341 від 24 лютого 2026 року, № 01-13-344 від 24 лютого 2026 року, № 01-13-342 від 24 лютого 2026 року та № 01-13-345 від 24 лютого 2026 року, виданих комунальною установою «Трудовий архів Шаргородської міської ради» Жмеринського району Вінницької області, має місце невідповідність в написанні прізвища, імені та по батькові заявниці, що не відповідає даним паспорту.
Дослідивши у судовому засіданні докази, а саме: паспорт заявниці № НОМЕР_1 (а.с.5); копію свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_2 (а.с.6); копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.7); копії архівних довідок № 01-13-652 від 13 серпня 2024 року, № 01-13-651 від 13 серпня 2024 року, № 01-13-341 від 24 лютого 2026 року, № 01-13-344 від 24 лютого 2026 року, № 01-13-342 від 24 лютого 2026 року та № 01-13-345 від 24 лютого 2026 року, виданих комунальною установою «Трудовий архів Шаргородської міської ради» Жмеринського району Вінницької області (а.с.8-13); копії історичних довідок №01-13-343 та №01-13-346 від 24 лютого 2026 року, виданих комунальною установою «Трудовий архів Шаргородської міської ради» Жмеринського району Вінницької області (а.с.14-15); копію листа Головного управління Пенсійного фонду України від 25 березня 2026 року (а.с.16-17), оцінюючи вище викладені обставини у їх сукупності, суд доходить висновку, що архівні довідки № 01-13-652 від 13 серпня 2024 року, № 01-13-651 від 13 серпня 2024 року, № 01-13-341 від 24 лютого 2026 року, № 01-13-344 від 24 лютого 2026 року, № 01-13-342 від 24 лютого 2026 року та № 01-13-345 від 24 лютого 2026 року, видані комунальною установою «Трудовий архів Шаргородської міської ради» Жмеринського району Вінницької області, належать саме заявниці – ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Суд звертає увагу заінтересованої особи, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції, які викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц та Верховного Суду від 22 березня, 2023 року у справі № 290/289/22-ц, вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Наразі судова практика з цього питання є сталою, що підтверджується постановами Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 742/2762/22 та від 28.08.2024, справа № 522/7723/23.
Враховуючи викладене вище, суд не приймає заперечення представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій областіпро те, що заявниця намагається оскаржувати рішення органу публічної влади та дана справа не може розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом даної справи є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме архівних довідок. При цьому, суд звертає увагу представника заінтересованої особи, що рішення органу публічної влади – Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0221-8/30595 від 25 березня 2026 року, на яке посилається у своїй заяві представник заінтересованої особи, є листом «Щодо надання роз`яснення» заявниці.
Установлення цього факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на отримання пенсії. 
Керуючись статтями 13, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області – задовольнити.
Встановити юридичний факт, що архівні довідки № 01-13-652 від 13 серпня 2024 року, № 01-13-651 від 13 серпня 2024 року, № 01-13-341 від 24 лютого 2026 року, № 01-13-344 від 24 лютого 2026 року, № 01-13-342 від 24 лютого 2026 року та № 01-13-345 від 24 лютого 2026 року, видані комунальною установою «Трудовий архів Шаргородської міської ради» Жмеринського району Вінницької області, належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Войнаровський