Справа № 144/965/26
Провадження № 2-а/144/15/26

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2026 р. с-ще Теплик 
Теплицький районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді Бондарук О.П.,
з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
третьої особи – інспектора ВП №1 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції Кривоноса А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, в залі суду в с-щі Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа – інспектор ВП №1 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції Кривоніс Артем Анатолійович, про скасування постанови серії ЕНА № 7428765 від 23.06.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 23.06.2026 року відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньою руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 7428765, на підставі якої його визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту вказаної постанови, вбачається, що 23.06.2026 року, о 17.44 год, в селищі Теплик, по вул. Незалежності, ОСОБА_1 здійснив зупинку автомобілем Мерседес, держномер НОМЕР_1 на тротуарі, а також було виявлено тріщину лобового скла в районі двірників, чим порушив ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП. Стверджує, що відомості, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності та постанова містить суперечності, а тому просить постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 13.07.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, в особі представника Вікторії Ільяшово,ї подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, а постанову серії ЕНА №797009 від 23.06.2026 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, залишити без змін. Стверджує, що в діях позивача ОСОБА_1 є склад адмінстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, так як останній підтвердив свою зупинку та стоянку на тротуарі біля магазині «Фора» по вулиці Незалежності в с-щі Теплик Гайсинського району Вінницької області, та адмінстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оскаржувана останнім постанова є обгрунтованою, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством.
Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Третя особа – інспектор ВП №1 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції Кривоніс А.А. в судовому засіданні пояснив, що вважає оскаржувану постанову законною та такою, що відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а тому просив залишити її в силі. Заявлені позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області не є самостійним суб`єктом владних повноважень, а тому не є відповідачем у даній справі, оскільки діє від імені Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. 
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що інспектором відділення поліції №1 (смт. Теплик) Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Кривоносом Артемом Анатолійовичем 23.06.2026 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньою руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7428765 від 23.06.2026 року. Відповідно до даної постанови 23.06.2026, о 17:44:59, в с-щі Теплик, по вул. Незалежності, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку автомобілем марки Мерседес, держномер НОМЕР_1 , на тротуарі в селищі Теплик по вулиці Незалежності. Також було виявлено тріщину лобового скла в районі двірників, чим порушив ч. 1 ст. 121 КУпАП, п.15.10.б ПДР – порушення стоянки, стоянка на тротурах не позначе. відповід. дорож. знаками, встан. з. Ст. 122 ч. 1 КУпАП (а.с. 8).
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
У відповідності до положень ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Згідно статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 1.3 вказаних Правил закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
У силу вимог пункту 15.10 «б» Правил дорожнього руху стоянка забороняється, на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).
Відповідно до частини першої ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, порушення правил зупинки, стоянки, становить собою окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною першої статті 122 КУпАП.
При цьому, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п.1 статті 247 КУпАП).
Відповідно, стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.
З матеріалів справи вбачається, що 23.06.2026, о 17:44:59, в с-щі Теплик, по вул. Незалежності, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку автомобілем марки Мерседес, держномер НОМЕР_1 , на тротуарі в селищі Теплик по вулиці Незалежності. Також було виявлено тріщину лобового скла в районі двірників, чим порушив ч. 1 ст. 121 КУпАП, п.15.10.б ПДР – порушення стоянки, стоянка на тротурах не позначе. відповід. дорож. знаками, встан. з. Ст. 122 ч. 1 КУпАП.
Слід відмітити, що оскаржуваною постановою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за два окремих адміністративних правопорушення, однак зміст даної постанови не дозволяє чітко й однозначно встановити обставини кожного правопорушення, його юридичну кваліфікацію і нормативну підставу відповідальності. Два різних адміністративних правопорушення фактично об`єднані в один хаотичний опис, що є грубим порушенням вимог ст. 283 КУпАП.
Як вбачається зі змісту постанови, поліцейським зазначено, що ОСОБА_1 «здійснив зупинку автомобілем марки Мерседес, держномер НОМЕР_1 , на тротуарі», після чого, описавши вже інше правопорушення, поліцейський робить висновок про порушення п. 15.10 «б» ПДР України. 
Разом з тим, п. 15.10 Правил дорожнього руху встановлює заборону саме щодо стоянки транспортних засобів на тротуарах, тоді, коли поняття «зупинка» та «стоянка» за змістом ПДР України не є тотожними. 
Таким чином, наведений у постанові опис фактичних обставин не відповідає зазначеній у ній правовій кваліфікації, оскільки фактично констатовано «зупинку» транспортного засобу, тоді як до відповідальності особу притягнуто за порушення правил саме стоянки. 
Так, відповідно до п. «б» Правил дорожнього руху, стоянка забороняється на тротуарах, крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими табличками. 
Водночас, п. 15.10 «в» Правил дорожнього руху України передбачає окремий виняток із заборони стоянки на тротуарах для легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.
Так, з доданого відеозапису, здійсненого під час фіксації адміністративного правопорушення, вбачається, що легковий автомобіль Мерседес, держномер НОМЕР_1 , припаркований на краю тротуару правими переднім та заднім колесами, а не безпосередньо на тротуарі.
Отже, уповноважена особа повинна була встановити фактичні обставини розташування транспортного засобу на тротуарі, з`ясувати, зокрема, чи створював припаркований автомобіль позивача будь-які перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху, чи залишалось для руху пішоходів не менше 2 метрів. 
З оскаржуваної постанови вбачається, як і встановлено судом в судовому засіданні, що такі обставини поліцейським не встановлювались та не оцінювались, поліцейським жодним чином не перевірено, чи поширювався на транспортний засіб Мерседес, держномер НОМЕР_1 , виняток, передбачений п. 15.10 «в» Правил дорожнього руху України. 
Крім того, постановою констатовано, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, вчинено саме ОСОБА_1 , тоді як усі докази, які наявні у матеріалах справи, спростовують даний факт і свідчать про те, що під час паркування автомобіля Мерседес, держномер НОМЕР_1 , на тротуарі, за кермом сиділа дівчина, а не Позивач (пояснення ОСОБА_1 про те, що паркування здійснювала онука, відеозапис, здійснений працівниками поліції під час фіксації адміністративного правопорушення в частині відібрання письмових пояснень у ОСОБА_2 ). 
Із зазначеного суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. 
Поліцейським в оскаржуваній постанові зазначено «… Також було виявлено тріщину лобового скла в районі двірників, чим порушив ч. 1 ст. 121 КУпАП».
Наведений опис складу адміністративного правопорушення не містить жодних даних для встановлення того, у чому саме полягала технічна несправність транспортного засобу та яким чином виявлена тріщина відповідає ознакам несправності, за наявності якої експлуатація транспортного засобу заборонена Правилами дорожнього руху. 
Саме лише зазначення про наявність «тріщини лобового скла в районі двірників» без встановлення її конкретних характеристик та без наведення відповідної норми ПДР України, яку, на думку поліцейського порушено, не дає можливості перевірити наявність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
З долучених до матеріалів справи документів, а також пояснень позивача у судовому засіданні судом встановлено, що на лобовому склі транспортного засобу, яким керував позивач у день складення оскаржуваної постанови, справді є тріщина, однак, як вбачається з долученого відеозапису з місця події, виявленого дефекту лобового скла належним чином не зафіксовано, жодних замірів розміру тріщини уповноваженими особами не проводилося. На відео відсутні будь-які дії, спрямовані на встановлення довжини, ширини чи точного місця розташування тріщини відносно зони роботи склоочисників, а також не зафіксовано використання будь-яких вимірювальних приладів або інших засобів контролю.
Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не містить належного та достатнього опису обставин, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а наведені в ній відомості, не дають можливості достовірно встановити наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин суд вважає, що постанова по справі про адміністративні правопорушення серії ЕНА № 7428765 від 23.06.2026 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст.122 КУпАП.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач, як інвалід другої групи, звільнений від обов`язку зі сплати судового збору, то такі судові витрати підлягають стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки позовні вимоги задоволено повністю. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 9, 10, 11, 139, 229, 242, 246 КАС України, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ст. ст. 251, 280, 284, 293 КУпАП, суд
у х в а л и в :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа – інспектор ВП №1 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції Кривоніс Артем Анатолійович, про скасування постанови серії ЕНА № 7428765 від 23.06.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №7428765 від 23.06.2026, винесену у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (ЄДРПОУ 40108672, вул. Театральна, 10, м. Вінниця) на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, ЄДРПОУ 40108672, адреса: вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050.
Третя особа – інспектор ВП №1 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, лейтенант поліції Кривоніс Артем Анатолійович, вул. Чорновола, 2 с-ще Теплик Гайсинського району Вінницької області.

Повний текст рішення виготовлено 17 серпня 2026 року.

Суддя