Справа № 739/337/26
Провадження № 1-кп/739/100/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2026 року         м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань – ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_3 , 
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження,відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026270430000020 від 07.02.2026 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Комань Новгород-Сіверського району Чернігівської області, із загальною середньою освітою, пенсіонера, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, державних пільг та нагород не має, учасника бойових дій, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, м.н. НОМЕР_2 ),
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-
В С Т А Н О В И В : 

В середині липня 2005 року, точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 , після придбання будинку по АДРЕСА_1 , на його горищі під час прибирання знайшов у полімерному пакеті пакетики з мисливським порохом, які забрав із собою та зберігав до цього часу за місцем свого теперішнього проживання, а саме по АДРЕСА_1 .
Також встановлено, що у середині липня 2024 року, точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 , під час проходження військової служби та перебуваючи в місті Лиман Покровського району Донецької області, в одній з покинутих будівель, точної адреси досудовим слідством не встановлено, знайшов паперові коробки, у яких містились набої до стрілецької зброї калібру 7,62 мм у кількості двадцять вісім штук, які забрав з собою та зберігав до цього часу за місцем свого теперішнього проживання, а саме по АДРЕСА_1 .
Окрім того встановлено, що у середині липня 2025 року, точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, перебуваючи у відпустці за місцем постійного проживання в АДРЕСА_1 , під час прибирання в автомобілі, яким користувався на службі, під водійським сидіння виявив корпус гранати Ф-1, який забрав з собою та зберігав до цього часу за місцем свого теперішнього проживання, а саме по АДРЕСА_1 .
19 лютого 2026 року, в період часу з 07 годин 19 хвилин по 09 годину 45 хвилин, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході санкціонованого обшуку останній добровільно видав 28 (двадцять вісім) патронів до стрілецької зброї калібру 7,62-мм, нітроцелюлозний і димний порох та корпус гранати Ф-1.
Таким чином, ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, у порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року зберігав 28 (двадцять вісім) бойових проміжних патронів з кулями зі сталевими сердечниками калібру 7,62-мм (7,62х39), виробництва фірми «Giraites Ginkluotes Gamykla» (GGG), (Литва); нітроцелюлозний порох масою 123,4 г і димний порох масою 80,3 г, які здатні до вибухового перетворення, загальною масою пороху 203, 7 г; корпус гранати Ф-1, який містить заряд бризантної вибухової речовини нормально потужності – тротил масою 50-56 г, за місцем проживання по АДРЕСА_1 .
Згідно висновку комплексної судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/125-26/2200 від 24.02.2026, надана на дослідження речовина темно-зеленого кольору у вигляді дрібних пластинок та порошкоподібна речовина чорного кольору є вибуховими речовинами метальної дії - нітроцелюлозним порохом масою 123,4 г і димним порохом масою 80,3 г, які здатні до вибухового перетворення, загальною масою пороху 203, 7 г.
Згідно висновку судової експертизи зброї № СЕ-19/125-26/2194 від 23.02.2026, 28 (двадцять вісім) патронів є боєприпасами - бойовими 7,62-мм (7,62х39) проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками, виробництва фірми «Giraites Ginkluotes Gamykla» (GGG), (Литва). Патрони призначені для стрільби з бойової нарізної зброї калібру 7,62-мм (7,62х39), а саме: автоматів, малозарядних карабінів та ручних кулеметів. Патрони придатні до стрільби.
Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/125-26/2196-ВТХ від 24.02.2026, наданий на експертизу предмет являється корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, якій відповідно до інформаційних джерел містить бризантну вибухову речовину нормальної потужності – тротил масою 50-56 г. Наданий на дослідження корпус гранати Ф-1 не являється вибуховим пристроєм та не відноситься до категорії боєприпасів, але містить заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності – тротил масою 50-56 г.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Прокурор у судовому засіданні просив суд при призначенні покарання врахувати тяжкість скоєння кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, характеризуючи дані обвинуваченого, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання та надані підтверджуючі матеріали щодо вини обвинуваченого. На підставі чого просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України звільнити з іспитовим строком на один рік, з покладанням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України визнав повністю, дав покази на підтвердження обставин скоєння кримінального правопорушення, а саме показав, що за викладених в обвинувальному акті обставин він придбав (точніше знайшов) та зберігав за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_1 бойові припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, які під час обшуку виявили співробітники поліції.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи пояснення обвинуваченого, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенням знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачений дав чіткі та послідовні пояснення стосовно обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказуючи на спосіб, мотив їх вчинення. Надані обвинуваченим пояснення повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами справи.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.
Оскільки ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав бойові припаси та вибухові речовини, без передбаченого законом дозволу, то суд його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні є щире каяття.
Згідно зі ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, санкцією статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обставин, що обтяжують покарання, надану Новгород-Сіверським РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області досудову доповідь про ОСОБА_4 , з якої вбачається, середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим  та вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене. 
Разом з тим, суд також вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4  можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням приписів ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та відповідно до п.п. 2, 4 ч. 3  ст. 76 КК України додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім цього, на переконання суду, призначене покарання забезпечує дотримання балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 11 588,20 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 20 коп.) слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.12, ч.1 ст.263 КК України, ст.ст. 369-371,373-374,381-382, 394 КПК України, суд-
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді  позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 11 588,20 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 20 коп.). 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази: двадцять патронів, чотири гільзи, паперовий конверт зі складовими частинами чотирьох демонтованих патронів та первинне упакування в спеціальному пакеті Експертної служби МВС України №2715331; корпус гранати Ф-1 та спецпакет Національної поліції України в спеціальному пакеті Експертної служби МВС України №2998759; вибухові речовини метальної дії – димний та нітроцелюлозний порохи у двох полімерних пакунках та первинне упакування в спеціальному пакеті Експертної служби МВС України №2998766, які знаходять в камері зберігання речових доказів Новгород-Сіверського РВП ГУ НП в Чернігівській області – знищити. 
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до частини другої статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя:           ОСОБА_1