Справа № 713/1957/26 
Провадження №2/713/1151/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

08.09.2026 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «Юніт Капітал» Кукса К.О. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У позові вказувала, що 28.09.2025 між ТОВ «ФК «Кредітплюс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №202503 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 81473е65. За умовами кредитного договору, відповідачка отримала кредит у розмірі 13 750,00 грн.
Відповідачка зобов`язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно договору.
03.04.2026 між ТОВ «ФК «Кредітплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №03042026, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №202503 від 28.09.2025.
Станом на час подання позову заборгованість відповідачки перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №202503 від 28.09.2025 становить 20 866,30 грн, з яких: 11 252,20 грн – заборгованість по тілу кредиту; 6 814,10 грн – заборгованість за відсотками; 700,00 грн - заборгованість по комісії; 2 100,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Вимоги про стягнення штрафних санкцій не заявляються.
Просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №202503 від 28.09.2025 в сумі 18 766,30 грн, з яких: 11 252,20 грн – заборгованість по тілу кредиту; 6 814,10 грн – заборгованість за відсотками; 700,00 грн - заборгованість по комісії, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, бувши повідомленою про місце, день та годину слухання справи належним чином. У позовній заяві зазначила, що просить справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечують.
У судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилася, належно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи по суті відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, а саме: повістка про виклик до суду, яка була надіслана на адресу зареєстрованого місця проживання – АДРЕСА_1 , повернулася з довідкою АТ «Укрпошта» про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідачка була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов у встановлений судом строк не надала.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Ухвалою суду від 06.08.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
Ухвалою суду від 06.08.2026 витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» 1. Інформацію: чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку (платіжні картки) з маскою карти: НОМЕР_2 ; про факт зарахування коштів на платіжну картку з маскою карти: НОМЕР_2 за період від 28.09.2025 до 03.10.2025 в сумі 11 000,00 грн, емітент карти - АТ КБ «ПриватБанк»; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за платіжною карткою з маскою карти: НОМЕР_2 ; чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). 2. У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на платіжну карту (маска карти) НОМЕР_2 за період від 28.09.2025 до 03.10.2025 в сумі 11 000,00 грн, емітент карти - АТ КБ «ПриватБанк», надати: інформацію у вигляді первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти позичальника); повного номера рахунка (рахунків), що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), маска картки: НОМЕР_2 . 3. У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_3 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за платіжною карткою маска картки: НОМЕР_2 , надати: номери телефонів, що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (клієнта банку) за платіжною карткою маска картки: НОМЕР_2 . 4. У випадку, якщо картковий рахунок за маскою картки: НОМЕР_2 не належить позичальнику - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), надати: інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок з маскою картки: НОМЕР_2 .
Ухвала виконана 20.08.2026.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ТОВ «Юніт Капітал» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
На підтвердження позовних вимог представником позивача надано такі докази:
копію договору про споживчий кредит (індивідуальна частина) №202503 від 28.09.2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 , за умовами якого Товариство зобов`язалося надати відповідачці кредит у розмірі 13 750,00 грн, строком на 140 днів, а відповідачка зобов`язалася повернути кошти та сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 350,00% річних, комісія за надання кредиту становить 2 750,00 грн, що нараховується одноразово за ставкою 20% від загальної суми кредиту. Договір укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 81473е65;
копію довідки ТОВ «ФК «Кредіплюс» №2808/05-06 від 05.06.2026, згідно якої – ТОВ «ФК «Кредіплюс» повідомило про успішність наступних операцій згідно договору №1412/22-1 від 14.12.2022, укладеного з ТОВ «ФК «Контрактовий дім», про видачу ОСОБА_1 кредиту у розмірі 11 000,00 грн згідно договору №202503 від 28.09.2025 на карту № НОМЕР_4 ; 
копію картки обліку виконання договору №202503, укладеного 28.09.2025 з ОСОБА_1 , згідно якої станом на 21.02.2026 заборгованість становила 20 866,30 грн, з яких: тіло кредиту – 11 252,20 грн; заборгованість за процентами – 6 814,10 грн; пеня – 2 100,00 грн; комісія – 700,00 грн; 
копії договору факторингу №03042026, укладеного 03.04.2026 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал», акту приймання-передачі Реєстру прав вимог №1 від 03.04.2026, платіжної інструкції №1110 від 09.04.2026 та витягу з Реєстру з реєстру прав вимог №1 від 03.04.2026, за умовами яких ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» належне йому право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №202503 від 28.09.2025 у сумі 20 866,30 грн, з яких: тіло кредиту – 11 252,20 грн; заборгованість за процентами – 6 814,10 грн; пеня – 2 100,00 грн; комісія – 700,00 грн;
копію виписки з особового рахунку за кредитним договором №202503 від 28.09.2025, згідно якої – заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 01.06.2026 складала 20 866,30 грн, з яких: тіло кредиту – 11 252,20 грн; заборгованість за процентами – 6 814,10 грн; пеня – 2 100,00 грн; комісія – 700,00 грн.
З витребуваної за клопотання представника позивача у АТ КБ «ПриватБанк» інформації за №20.1.0.0.7/-260817/77407-БТ від 20.08.2026 вбачається, що в банку на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 емітовано картку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), на яку 28.09.2025 відбулося зарахування коштів у сумі 11 000,00 грн.
Невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором стало підставою для звернення нового кредитора - ТОВ «Юніт Капітал» з даним позовом до суду.
Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором суд застосовує такі норми права.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Згідно з ч.2 ст.1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.5 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст.10 ЗУ «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
Статтею 11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору.
Зокрема, відповідно до ч.3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У відповідності з положеннями ст.ст.509, 526, 629, 1054 ЦК України особа, яка уклала кредитний договір та отримала кошти повинна виконувати його належним чином та повернути кошти у відповідності з умовами кредитного договору.
У статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18 викладено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно зі ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно з ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
З наданих сторонами та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що:
28.09.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) №202503 в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 81473е65, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 11 000,00 грн, строком на 140 днів та зобов`язалася повернути кошти та сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 350,00% річних, комісія за надання кредиту становить 2 750,00 грн, що нараховується одноразово за ставкою 20% від загальної суми кредиту;
на підставі договору факторингу №03042026 від 03.04.2026 з додатками ТОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №202503 від 28.09.2025 у сумі 20 866,30 грн, з яких: тіло кредиту – 11 252,20 грн; заборгованість за процентами – 6 814,10 грн; пеня – 2 100,00 грн; комісія – 700,00 грн;
вимоги про стягнення штрафних санкцій не заявляються.
Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду дає підстави для обґрунтованого висновку, що оскільки ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором у встановлені ним строки не виконала, то з неї підлягає стягненню на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість, яка складається з основної суми боргу та відсотків, нарахованих виключно в межах строків кредитування, визначених цим договором.
Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 18 066,30 грн, з яких: тіло кредиту – 11 252,20 грн; заборгованість за процентами – 6 814,10 грн.
Щодо вимог про стягнення комісії за видачу кредиту суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідачки включено заборгованість за комісією за надання кредиту у розмірі 700,00 грн.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21).
Пунктом 2.5 договору про споживчий кредит №202503 від 28.09.2025 встановлено, що комісія за надання кредиту складає 2 750,00 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 20,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.
Враховуючи, що відповідачці встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 2.5 договору про споживчий кредит №202503 від 28.09.2025, щодо обов`язку позичальника сплатити комісію за видачу кредиту у розмірі 2 750,00 грн, є нікчемним.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією в розмірі 700,00 грн за кредитним договором №202503 від 28.09.2025 є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал», про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню.
Згідно платіжної інструкції №49249 від 29.07.2026, позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Тому відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 563,09 грн, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог (96,27 від заявленого позову).
Щодо стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу слід зазначити таке.
Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.
На підтвердження вище вказаних обставин до початку судового розгляду справи по суті суду надані:
зазначений у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, згідно якого розмір витрат на правничу допомогу складає 7 000,00 грн, з них: вивчення матеріалів справи 2 год – 1 000,00 грн; складання адвокатського запиту 1 год – 500,00 грн; складання клопотання про витребування доказів – 1 год – 500,00 грн; складання позовної заяви 2 год – 5 000,00 грн;
копію договору про надання правничої допомоги №20/01/26-02 від 20.01.2026, укладеного між АБ «Тимошенко та Партнери» в особі керуючого Тимошенко О.О. та ТОВ «Юніт Капітал» в особі директора Хлопкової М.С. та додаткової угоди №25771563557 до вказаного договору від 25.05.2026, відповідно до яких адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу у обсязі та на умовах, передбачених даним договором по справі за позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №202503 від 28.09.2025;
акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2026 до договору про надання правничої допомоги №20/01/26-02 від 20.01.2026, підписаний керуючим АБ «Тимошенко та Партнери» Тимошенко О.О. та директором ТОВ «Юніт Капітал» Хлопковою М.С., згідно якого: адвокатом надано послуги на суму 7 000,00 грн, з яких: складання позовної заяви 2 год – 5 000,00 грн; вивчення матеріалів справи 2 год – 1 000,00 грн; підготовка адвокатського запиту 1 год – 500,00 грн; підготовка та подача клопотання про витребування доказів 1 год – 500,00 грн;
копію довіреності ТОВ «Юніт Капітал» на ім`я адвоката Тимошенка О.О. від 12.02.2026.
Враховуючи складність справи, яка є малозначною та однотипною, а також виконані адвокатом Тимошенко О.О. роботи (надані послуги) щодо складання позовної заяви та формування додатків до неї, адвокатського запиту та клопотання про витребування доказів, розмір задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
На підставі ст.ст.2, 15, 509, 512, 514, 517, 526, 530, 536, 610-612, 625, 634, 1048, 1050, 1054, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279-284, 354 ЦПК України, Суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №202503 від 28.09.2025 у розмірі 18 066,30 грн (вісімнадцять тисяч шістдесят шість гривень 30 коп), з яких:
11 252,20 грн (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят дві гривні 20 коп) – заборгованість по тілу кредиту;
6 814,10 грн (шість тисяч вісімсот чотирнадцять гривень 10 коп) - заборгованість за відсотками, 
а також:
2 563,09 грн (дві тисячі п`ятсот шістдесят три гривні 09 коп) - судових витрат по сплаті судового збору;
3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп) - судових витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», юридична адреса: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4А, офіс 10, код ЄДРПОУ: 43541163.
Відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК