Справа № 752/16865/25 
Провадження № 2/752/3402/26

Заочне Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

14 квітня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: 
головуючого судді: Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання: Лісненка А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:
у липні 2025 року ТОВ «Мілоан» звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 6763270 від 16.08.2024 року в розмірі 30 283,20 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн і витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Позов обґрунтовується тим, що 16.08.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 6763270, згідно з яким сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн.
Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, із 16.08.2024 року (дата надання кредиту) на умовах сплати денної процентної ставки, яка складає 1.01 %. 
Факт перерахування коштів за Договором № 6763270 від 16.08.2024 року підтверджується довідкою з якої вбачається, що 16.08.2024 року 11:52 через систему LiqPay перераховано 10 000,00 грн на картку НОМЕР_2.
Кредитний договір № 6763270 від 16.08.2024 року підписаний відповідачем 16.08.2024 року шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на веб-сайті позивача в мережі Інтернет.
В зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань, заборгованість за Договором № 6763270 від 16.08.2024 року становить 30 283,20 грн, яка складається з: 9 200,00 грн - заборгованість по кредиту, 16 083,20 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 5 000,00 грн - заборгованість за неустойкою. 
На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 20.01.2026 року, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу наданий строк на подання відзиву. 
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 11.02.2026 року клопотання представника позивача ТОВ «Мілоан» про витребування доказів задоволено та витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю відносно ОСОБА_1 .
У судовому засіданні сторони відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача про причини неявки суд не повідомив. В позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності.
Судова повістка, яка була направлена на адресу реєстрації відповідача, повернута до суду без вручення.
Крім того, виклик відповідача у справі здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. 
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року в справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року в справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року в справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 6763270 від 16.08.2024 року.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 . 
Кредитний договір № 6763270 від 16.08.2024 року підписано відповідачем 16.08.2024 року шляхом введення одноразового ідентифікатора 737556 в особистому кабінеті на веб-сайті позивача в мережі Інтернет.
Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн. 
Згідно з п.1.3. Договору кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 16.08.2024 року (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. 
Відповідно до п.1.4. зазначеного Договору повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіка платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. 
Відповідно до 1.5. цього Договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 36 528,00 грн. Денна процентна ставка складає: (36 528,00 грн / 10 000,00 грн) / 360 днів * 100% = 1.01%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 3028,54 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 46 528,00 грн. 
Факт перерахування коштів за Договором № 6763270 від 16.08.2024 року підтверджується квитанцією LIQPAY, ID операції 2504197736, та платіжним дорученням № 138630483 від 16.08.2024 року відповідно до яких 16.08.2024 року перераховано ТОВ «Мілоан» 10 000,00 грн ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_2 , згідно з Договором № 6763270.
Крім того, вказані обставини підтверджуються інформацією від 20.04.2026 року № 20.1.0.0.0/7-260414/81735-БТ, що надійшла від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 11.02.2026 року про витребування доказів, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_3 , а також випискою за договором № б/н за період 16.08.2024 року-16.08.2024 року, де вказано про зарахування 16.08.2024 року 10 000,00 грн на картку № НОМЕР_3 .
У зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань, його заборгованість за Договором № 6763270 від 16.08.2024 року становить 30 283,20 грн, яка складається з: 9 200,00 грн - заборгованість по кредиту, 16 083,20 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 5 000,00 грн - заборгованість за неустойкою.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За змістом ст. ст. 626-628 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1056 ЦК процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Приписами ч. 3 ст. 11 цього ж Закону визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 цього ж Закону).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього ж Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 згаданого Закону визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 2ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Отже, враховуючи, що ТОВ «Мілоан» і відповідач узгодили істотні умови Договору про споживчий кредит № 6763270 від 16.08.2024 року (суму кредиту, дату його видачі, порядок нарахування та сплати процентів, строк кредитування та умови його продовження) і відповідач погодився на отримання у кредит коштів саме на таких умовах, однак порушив їх, кредит не повернув, проценти не сплатив, то суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за цим договором в розмірі 25 283,20 грн, яка складається з: 9 200,00 грн - заборгованість по кредиту, 16 083,20 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, згідно з поданим позивачем розрахунком, який відповідачем не оспорений.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 5 000,00 грн, то суд зазначає наступне.
Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи, що на час виникнення між сторонами спірних правовідносин воєнний стан в Україні тривав та продовжує свою дію на час розгляду справи, ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки в розмірі 5 000,00 грн за прострочення виконання ним грошового зобов`язання за Договору про споживчий кредит № 6763270 від 16.08.2024 року, а тому в задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Мілоан» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 022,46 грн (83,49 %).
Щодо розміру витрат на правничу допомогу суд зазначає, що згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На переконання суду вказаний позов є типовим, не потребує велику кількість часу для його складення.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
При цьому, необхідно зазначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе визначити витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн. 
Такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.
Отже, з відповідача на користь ТОВ «Мілоан» підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 3 339,60 грн (83,49 %).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (місцезнаходження: вул. Багговутівська, буд. 17-21, м. Київ, 04107, код ЄДРПОУ 40484607) заборгованість за Договором № 6763270 від 16.08.2024 року в розмірі 25 283,20 грн (двадцять п`ять тисяч двісті вісімдесят три гривні 20 копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (місцезнаходження: вул. Багговутівська, буд. 17-21, м. Київ, 04107, код ЄДРПОУ 40484607) суму сплаченого судового збору в розмірі 2 022,46 грн (дві тисячі двадцять дві гривні 46 копійок) і 3 339,60 грн (три тисячі триста тридцять дев`ять гривень 60 копійок ) витрат на правову допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         К.Г. Плахотнюк