Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________    Справа № 303/7210/25
Номер провадження 2/299/1971/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Роман К.С., за участі представника відповідача Гладинця О.І. (в режимі ВКЗ), розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Виноградівського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" в особі представника Тертиця Тамари Василівни до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В :
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електронним Договором про відкриття кредитної лінії № 1354-9227 від 25.02.2024 року в розмірі 95236,98 гривень.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.02.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і фізичною особою, якою є ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1354-9227. 
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 20000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період* 14 днів; комісія за видачу кредиту – 15% від суми кредиту; знижена % ставка – 1,20% в день; стандартна % ставка 1,5 % в день.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Натомість, у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань, у Відповідача станом на 26.08.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 106556,98 гривень. Позивач прийняв рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зокрема часткового списання заборгованості за нарахованими процентами в сумі 11320,00 гривень за умови погашення відповідачем решти заборгованості в сумі 95236,98 гривень, тому просить стягнути з відповідача частину заборгованості, яка становить 95236,98 гривень, з них: 20000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 75236,98 гривень прострочена заборгованість за процентами. 
У зв`язку з цим позивач просить стягнути з Відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
У свою чергу представник відповідача Гладинець О.І. звернувся до суду із відзивом на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що відповідач не укладав та не підписував спірний електронний кредитний договір, а позивач не надав належних і допустимих доказів використання відповідачем одноразового ідентифікатора та отримання ним кредитних коштів. Крім того, представник заперечує розмір заявленої заборгованості, посилаючись на недоведеність факту перерахування кредиту, відсутність первинних банківських документів та застосування процентної ставки, що перевищує встановлений законом максимальний розмір. Також зазначає про несправедливість умов кредитного договору та просить поновити строк на подання відзиву, відмовити у задоволенні позову і стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет, у судове засідання не з`явився. До позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, також не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представник – адвокат Гладинець О.І. в судовому засіданні просив відмовити у позові через недоведеність позивачем своїх вимог та розміру заборгованості, при цьому просив врахувати, що позивач не надав належних доказів укладення кредитного договору та його підписання відповідачем. Наголосив на відсутності доказів отримання відповідачем одноразового ідентифікатора для підписання електронного договору та відсутність належних доказів фактичного перерахування 20000 грн кредитних коштів саме відповідачу. Вважає розрахунок заборгованості позивача необґрунтованим, а заявлену процентну ставку 1,5 % на день такою, яка суперечить законодавчим обмеженням для споживчого кредитування.
Як вбачається із Договору про відкриття кредитної лінії № 1354-9227 від 25.02.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір, невід`ємними частинами якого є Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України. 
Предмет договору: кредитодавець відкрив Кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.
Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С2206, для підписання Кредитного договору № 1354-9227 від 25.02.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
На підставі вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 20000,00 гривень шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок відповідача з використанням електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 для задоволення особистих потреб відповідача на умовах строковості, зворотності, платності, а саме: строк кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту; базовий період* 14 днів; комісія за видачу кредиту – 15% від суми кредиту; знижена % ставка – 1,20% в день; стандартна % ставка 1,5 % в день.
Згідно положень пункту 2.2 кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором.
Згідно копії довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1354-9227 від 25.02.2024 року відбулася видача коштів за вказаним договором на картку № НОМЕР_1 в розмірі 20000 гривень, платіжна система LiqPay.
Листом АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року, зокрема, про здійснення платіжної операції: ID платежу 2430270344, канал LiqPay, дата видачі 25.02.2024, сума 20000, номер договору 1354-9227, № карти НОМЕР_1 .
Як вбачається із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором від 25.02.2024 року № 1354-9227 станом на 26.08.2025 року, виданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс», загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 106556,98 гривень. Позивач прийняв рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зокрема часткового списання заборгованості за нарахованими процентами в сумі 11320,00 гривень за умови погашення відповідачем решти заборгованості в сумі 95236,98 гривень, тому просить стягнути з відповідача частину заборгованості, яка становить 95236,98 гривень, з них: 20000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 75236,98 гривень прострочена заборгованість за процентами. 
Позивач вказує, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором належним чином, в результаті чого виникла заборгованість, сума якої станом на 26.08.2025 року складає 106556,98 гривень, однак враховуючи застосовану програму лояльності, просить стягнути із ОСОБА_1 95236,98 гривень, з них: 20000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 75236,98 гривень прострочена заборгованість за процентами.
Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги, беручи до уваги поданий відповідачем відзив на позовну заяву, суд керується наступними положеннями законодавства.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Статтею 5 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що до фінансових платіжних послуг належать такі послуги, зокрема, послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
У відповідності до частини першої статті 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1354-9227 від 25.02.2024 року, невід`ємними частинами якого є Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором.
Позивачем надано до суду примірник вказаного договору, в якому зазначено, що його підписання здійснювалося із використанням одноразового ідентифікатора «С2206».
Крім того, матеріалами справи підтверджується факт перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 20 000,00 грн. Так, згідно з довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 1354-9227 від 25.02.2024 року кошти в сумі 20 000,00 грн були перераховані на картку № НОМЕР_1 через платіжну систему LiqPay.
Зазначені відомості узгоджуються з листом АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якого здійснено платіжну операцію ID 2430270344 через канал LiqPay від 25.02.2024 року на суму 20 000,00 грн, із зазначенням номера договору № 1354-9227 та картки № НОМЕР_1 .
Таким чином, надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують як факт укладення між сторонами кредитного договору, так і факт виконання позивачем свого основного обов`язку щодо надання відповідачу кредитних коштів.
За таких обставин суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_1 не укладав та не підписував спірний кредитний договір, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. Самого лише заперечення відповідачем факту укладення електронного договору за встановлених судом обставин недостатньо для спростування належності електронного підпису та факту укладення договору.
Так само суд не погоджується з доводами відповідача про відсутність доказів перерахування йому кредитних коштів, оскільки наявні у справі документи містять узгоджені між собою відомості щодо дати, суми платежу, платіжної системи, номера договору та платіжного засобу, на який здійснено перерахування.
Разом із тим суд не може погодитися з розміром заборгованості, заявленим позивачем до стягнення.
Як встановлено судом, за умовами укладеного договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1,5 % за кожен день користування кредитом.
Водночас спірні правовідносини виникли у сфері споживчого кредитування, а тому до них підлягають застосуванню положення Закону України «Про споживче кредитування».
Законом України від 22.11.2023 № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено положеннями щодо денної процентної ставки. Частиною п`ятою статті 8 цього Закону встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 відсоток. 
Отже, на момент укладення сторонами договору 25.02.2024 року законодавством вже було встановлено максимальний розмір денної процентної ставки на рівні 1 %. Відтак умова договору про застосування стандартної процентної ставки у розмірі 1,5 % за кожен день користування кредитом не може бути застосована судом у частині, що перевищує встановлений законом максимальний розмір.
При цьому суд виходить із того, що споживач як слабша сторона кредитних правовідносин не може бути поставлений у становище, за якого з нього стягується плата за користування кредитом у розмірі, що прямо суперечить імперативним вимогам закону.
З огляду на наведене суд вважає обґрунтованим здійснення розрахунку процентів виходячи з максимально допустимої денної процентної ставки — 1 %.
Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту становила 20000,00 грн, строк кредитування — 300 календарних днів.
Таким чином, максимальний розмір процентів за користування кредитом за весь строк кредитування становить: 20 000,00 грн х 1 % х 300 днів = 60 000,00 грн.
Відповідно, загальний розмір заборгованості за кредитом та процентами не може перевищувати: 20 000,00 грн + 60 000,00 грн = 80 000,00 грн.
Разом із тим із матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено часткове списання заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 11320,00 грн, а також за розрахунком заборгованості враховано здійснену відповідачем часткову сплату в сумі 4763,02 грн.
Отже, з урахуванням наведених обставин розмір заборгованості, який може бути стягнутий з відповідача, становить: 80 000,00 грн – 11 320,00 грн – 4 763,02 грн = 63 916,98 грн.
Суд бере до уваги також наданий представником відповідача власний розрахунок заборгованості, наведений у відзиві на позовну заяву, який ґрунтується на застосуванні максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 % та відповідає наведеному вище розрахунку. Суд погоджується із зазначеним розрахунком, оскільки він відповідає встановленим судом обставинам справи та положенням Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 95236,98 грн підлягають частковому задоволенню в розмірі 63916,98 грн.
При цьому суд зазначає, що наведений висновок стосується саме розміру грошових вимог, які підлягають стягненню, та не спростовує встановленого судом факту укладення сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів.
Що стосується поданих позивачем додаткових пояснень, такі судом не беруться до уваги, оскільки відповідно до частини першої статті 174 ЦПК України при розгляді справи в порядку позовного провадження учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи. Частиною п`ятою статті 174 ЦПК України передбачено, що суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, лише якщо визнає це за необхідне. 
У даній справі суд не визнавав за необхідне подання позивачем додаткових пояснень щодо окремого питання, яке виникло під час розгляду справи. Відтак такі пояснення не можуть бути покладені в основу судового рішення як самостійна заява по суті справи.
Крім того, не підлягає задоволенню клопотання позивача про витребування додаткових доказів.
Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. 
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивач мав можливість надати відповідні докази разом із позовною заявою, однак цього не зробив. Клопотання про їх витребування подано вже після спливу встановленого процесуального строку.
За змістом статті 83 ЦПК України клопотання про витребування доказів подається у встановлений законом процесуальний строк, а у разі його пропуску особа повинна обґрунтувати неможливість подання такого клопотання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. За відсутності такого обґрунтування клопотання залишається без задоволення. 
Позивачем не наведено належних та достатніх причин, які об`єктивно перешкоджали йому заявити відповідне клопотання разом із позовною заявою та подати докази у встановлений процесуальний строк.
При цьому суд не вбачає необхідності у витребуванні додаткових доказів за власною ініціативою, оскільки наявні в матеріалах справи докази є достатніми для вирішення спору по суті, встановлення факту укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та визначення розміру заборгованості, що підлягає стягненню.
Таким чином, подані позивачем додаткові пояснення та клопотання про витребування доказів суд до уваги не бере.
Що стосується судових витрат, то відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено до стягнення 95236,98 грн, з яких суд задовольняє позовні вимоги на суму 63 916,98 грн. Частка задоволених позовних вимог становить: 63 916,98 грн / 95 236,98 грн х 100 % = 67,22 %. Таким чином, із сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2662,40 грн на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі: 2 662,40 грн х 63 916,98 грн / 95 236,98 грн = 1 789,63 грн.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 789,63 грн.
Щодо вимоги представника відповідача Гладинця О.І. про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому розмір витрат на професійну правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості. Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та значенням справи для сторони.
На підтвердження понесених витрат відповідачем надано розрахунок до договору про надання правничої допомоги від 11.04.2025 року, відповідно до якого вартість наданої правничої допомоги становить 10000,00 грн, а також платіжну інструкцію № 2133679118008 від 05.01.2026 року на суму 10000,00 грн, згідно з якою платником є ОСОБА_2 , а отримувачем - ОСОБА_3 . Таким чином, факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджений належними доказами.
Разом із тим, вирішуючи питання щодо розміру витрат, які підлягають відшкодуванню, суд враховує критерії співмірності, визначені статтею 137 ЦПК України, зокрема характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг та характер виконаної представником відповідача роботи, час, необхідний для її виконання, ціну позову, а також принципи розумності та справедливості. З урахуванням наведених обставин суд приходить до висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн не є співмірним із фактичним обсягом наданої правничої допомоги та складністю цієї справи. Суд вважає обґрунтованим та співмірним розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідача в сумі 2500,00 грн.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги на загальну суму 95236,98 грн, з яких судом задоволено вимоги на суму 63916,98 грн, частка задоволених позовних вимог становить 67,22 %, а частка позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено - 32,78 %. Відтак витрати відповідача на професійну правничу допомогу підлягають розподілу пропорційно до частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено. Таким чином, із позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 819,50 грн (2 500,00 грн х 32,78 %).
Отже, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 819,50 грн.
На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 76, 77, 141, 247, 258 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" в особі представника Тертиця Тамари Василівни до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1354-9227 від 25.02.2024 року у розмірі 63916 (шістдесят три тисячі дев`ятсот шістнадцять) гривень 98 копійок, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за кредитом 20000 (двадцять тисяч) гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 43916,98 (сорок три тисячі дев`ятсот шістнадцять) гривень 98 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»,витрати зі сплати судового збору у розмірі 1789 (одна тисяча сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 63 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 819 (вісімсот дев`ятнадцять) гривень 50 копійок.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. № 26, оф. № 407, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 38548598. 
Представник позивача: Тертиця Тамара Василівна. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Представник відповідача адвокат Гладинець Олександр Іванович, м. Ужгород, вул. Електрозаводська, 41/8 Закарпатської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий | Дочинець С. І.