Справа №751/3672/26 
Провадження №2/751/1981/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2026 року       місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Деркача О. Г. 
при секретарі Курач В.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі,

встановив:

08.04.2026 року, через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Шолох О.В., звернулась до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі, в якому просить провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , а саме: 
виділити в натурі у приватну власність ОСОБА_1 1/2 (8/16) частку із спільної часткової власності будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за нею право власності на належну їй 1/2 (8/16) частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,0687 га, кадастровий номер 7410100000:01:023:5404, що складається з: коридор 2-1 площею 3,9 кв.м.; санвузол 2-2, площею 3,2 кв.м.; кухня 2-3 площею 13,8 кв.м.; коридор 2-4 площею 8,3 кв.м.; кімната 2-5 площею 5,8 кв.м.; комора 2-6 площею 2,6 кв; кімната 2-7 площею 9,4 кв.м.; кімната 2-8 площею 9,1 кв.м.; господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Б»; сарай літ. «б3»; сарай літ. «б4»; погріб літ. «б5»; лазня літ. «Г»; ворота з хвірткою №1; 
ОСОБА_2 виділити в натурі на праві приватної власності 1/2 частку із спільної часткової власності будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці площею 0,076 га, кадастровий номер 7410100000:01:023:0158, що складається з: тамбур 1-1 площею 1,6 кв.м.; коридор 1-2 площею 3,4 кв.м.; кухня 1-3 площею 6,7 кв.м., кімната 1-4 площею 8,7 кв.м., кімната 1-5 площею 6,5 кв.м; кімната 1-6 площею 4,3 кв.м.; кімната 1-7 площею 5,6 кв.м., кімната 1-8 площею 20 кв.м., всього житловою площею 56,8 кв.м.; господарські будівлі та споруди: погріб під частиною будівлі «а2»; літня кухня «б»; тамбур «б1»; гараж «б2»; лазня «В»; вбиральня «Е»; вбиральня «Д»; ворота з хвірткою №2; 
припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , на підставі Договору дарування 1/16 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими спорудами та 1/8 частки у праві власності на земельну ділянку від 12.09.2023 року та Договору купівлі-продажу 7/16 часток у праві власності на житловий будинок з господарськими спорудами та 7/8 часток у праві власності на земельну ділянку від 12.09.2023 року, є власником 8/16 частин житлового будинку з господарськими спорудами: сарай літ. «Б», літня кухня «Б-1», баня літ. «Б-3», , гараж літ. «Б-2», баня літ «В», баня літ. «Г», вбиральня літ. «Д» та власником земельної ділянки площею 0,0687 га, кадастровий номер 7410100000:01:023:5404 на якій він розташований, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Власником іншої 1/2 частини будинку з господарськими спорудами є відповідач ОСОБА_2 , її частина будинку розташована на її земельній ділянці площею 0,076 га (кадастровий номер 7410100000:01:023:0158). Зазначає, що згідно технічного паспорту станом на 01.08.2025 року, житловий будинок у спірному майні має загальну площу 112,9 кв.м. та житлову площу 69,4 кв.м. і складається з двох окремих квартир: квартира АДРЕСА_2 , яка належить відповідачці, має загальну площу 56,8 кв.м., житлову 45,1 кв.м. та допоміжну площу 11,7 кв.м.; квартира АДРЕСА_3 , яка належить позивачці, має загальну площу 56,1кв.м., житлову 24,1кв.м., допоміжні приміщення 31,8 кв.м. Також до спірного майна належать господарські споруди, позначені в технічному паспорті відповідними літерами, а саме: тамбур «а1»; погрію «а2»; літня кухня «б»; тамбур «б1»; гараж «б2»; сарай літ. «Б», сарай «б2», сарай «б3», погріб «б5»; лазня «В»; лазня «Г»; вбиральня «Е»; вбиральня «Д»; ворота з хвірткою № 1; ворота з хвірткою №2. Вказує, що фактично спірний будинок розподілений між співласниками «глухою стіною» на окремі квартири із обладнаними окремими входами та підведеними до кожної з них окремими комунікаціями, і належні сторонам частини будинку знаходяться на окремих земельних ділянках, що належать їм на праві приватної власності. Посилається, що в позасудовому порядку вирішити питання щодо поділу спірного будинку не виявляється можливим, а тому з метою безперешкодної реалізації права на володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, а саме для вирішення питання щодо присвоєння адреси належній їй частині житлового будинку, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. 
23.04.2026 року ухвалою судді позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.
28.04.2026 року, через систему «Електронний суд», представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Шолох О.В. подала заяву про усунення недоліків (з додатками). 
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11.06.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.07.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судового засіданні. 
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку, з дотриманням вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов не надіслала. Заяви, клопотання не надходили. При цьому, про обізнаність відповідача про перебування даної справи в провадженні суду свідчить особистий підпис останньої у зворотньому поштовому повідомленні при отримання судового повідомлення та ухвали про відкриття провадження у справі. (а.с.53) 
Більш того, Великою Палатою Верховного Суду України у своїй постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, зроблено висновок, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення відповідної особи належним.
Суд визнав можливим розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).
Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно Договору дарування 1/16 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими спорудами та 1/8 частки у праві власності на земельну ділянку від 12.09.2023 року та Договору купівлі-продажу 7/16 часток у праві власності на житловий будинок з господарськими спорудами та 7/8 часток у праві власності на земельну ділянку від 12.09.2023 року, ОСОБА_1 є власником 8/16 частин житлового будинку з господарськими спорудами: сарай літ. «Б», літня кухня «Б-1», баня літ. «Б-3», , гараж літ. «Б-2», баня літ «В», баня літ. «Г», вбиральня літ. «Д» та власником земельної ділянки (кадастровий номер 7410100000:01:023:5404) площею 0,0687 га, на якій розташовані 8/16 частини цього будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.21 на зв. стор-23, 23 на зв. стор.-25)
Власником іншої 1/2 частини будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2 , яка розташована на її земельній ділянці (кадастровий номер 7410100000:01:023:0158) площею 0,076 га. (а.с.25 на зв. стор., 27 на зв. стор.)
Право власності у сторін зареєстровано в державному реєстрі речових прав, що підтверджується наданими стороною позивача, витягами з Державного реєстру речових прав. (а.с.26 на зв. стор. – 30, 32)
Згідно технічного паспорту житлового будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.08.2025 року, житловий будинок має загальну площу 112,9 кв.м. та житлову площу 69,4 кв.м., який складається з двох окремих квартир:
Квартира АДРЕСА_2 має загальну площу 56,8 кв.м., житлову 45,1 кв.м. та допоміжну площу 11,7 кв.м. (квартира АДРЕСА_2 знаходиться у користуванні відповідачки);
Квартира АДРЕСА_3 має загальну площу 56,1 кв.м., житлову 24,1 кв.м., допоміжні приміщення 31,8 кв.м. (квартира АДРЕСА_3 знаходиться у користуванні позивачки). 
До спірного майна належать господарські споруди, позначені в технічному паспорті відповідними літерами, а саме: тамбур «а1»; погріб «а2»; літня кухня «б»; тамбур «б1»; гараж «б2»; сарай літ. «Б», сарай «б2», сарай «б3», погріб «б5»; лазня «В»; лазня «Г»; вбиральня «Е»; вбиральня «Д»; ворота з хвірткою № 1; ворота з хвірткою №2.
Згідно висновку експерта С-26003 будівельно-технічного дослідження щодо визначення варіанту поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на 1/2 та 1/2 частини від 10.02.2026 року (а.с.10-19), дійсна вартість житлового будинку АДРЕСА_1 становить 1 308 244,00 грн; дійсна вартість 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами - 654 122,00 грн. (а.с.15)
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до положення статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
За приписами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16. Вказаний висновок підтверджений в постановах Верховного Суду від 07.11.2018 (справа №607/122/15-ц), від 19.09.2018 (справа №712/11374/16-ц) та від 18.07.2018 (справа №697/3147/13-ц). В своїй постанові Верховний Суд України вказав, що поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Отже, право спільної часткової власності – це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до ч. 1,3 ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Відповідно до п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Згідно висновку експерта С-26003 будівельно-технічного дослідження щодо визначення варіанту поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на 1/2 та 1/2 частин, складеного 10.02.2026 року експертом ОСОБА_3 , Пропонується поділ спірного житлового будинку наступним чином: 
першій стороні на 1/2 частин - житловий будинок з прибудовами: тамбур 1-1 площею 1,6 кв.м.; коридор 1-2 площею 3,4 кв.м.; кухня 1-3 площею 6,7 кв.м., кімната 1-4 площею 8,7 кв.м., кімната 1-5 площею 6,5 кв.м; кімната 1-6 площею 4,3 кв.м.; кімната 1-7 площею 5,6 кв.м., кімната 1-8 площею 20 кв.м., всього житловою площею 56,8 кв.м.; господарські будівлі та споруди: погріб «а2»; літня кухня «б»; тамбур «б1»; гараж «б2»; лазня «В»; вбиральня «Е»; вбиральня «Д»; ворота з хвірткою №2; 
другій стороні на 1/2 частин - коридор 2-1 площею 3,9 кв.м.; санвузол 2-2, площею 3,2 кв.м.; кухня 2-3 площею 13,8 кв.м.; коридор 2-4 площею 8,3 кв.м.; кімната 2-5 площею 5,8 кв.м.; комора 2-6 площею 2,6 кв; кімната 2,7 площею 9,4 кв.м.; кімната 2-8 площею 9,1 кв.м.; господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Б»; сарай літ. «б3»; сарай літ. «б4»; погріб літ. «б5»; лазня літ. «Г»; ворота з хвірткою №1. 
У зв`язку з тим, що між сторонами склався певний порядок користування будинком, будинок складається з відокремлених частин і квартир, які мають окремі входи, відокремлену систему опалення, водопостачання, водовідведення та газопостачання, інші варіанти Експертом не пропонуються.
При наведеному варіанті поділу сторонам не потрібно виконувати роботи з переобладнання, оскільки будинок складається з відокремлених частин і квартир. 
Експертом пропонується влаштувати в кожній частині будинку санвузол для відповідності вимогам ДБН. (а.с.10-19)
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, враховуючи, що виділ частки, що перебуває у спільній частковій власності, яка належить та якою користується позивач, технічно можливий, жодних порушень прав відповідачів не здійснюється та не забирається у них жодних квадратних метрів житлової чи загальної площі будинку, а також враховуючи визначений порядок користування житловим будинком, який склався у сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.33, 42), які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно до вартості отриманого ними у власність майна в результаті поділу. 
Сума сплаченого позивачем судового збору за частку майна відповідача яка підлягає виділенню із спільної часткової власності становить 5 232,40 грн, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 141, 223, 247, 255, 258-259, 263 265, 351, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі – задовольнити.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .
Виділити ОСОБА_1 в натурі у приватну власність 1/2 (8/16) частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,0687 га, кадастровий номер 7410100000:01:023:5404, а саме: коридор 2-1 площею 3,9 кв.м.; санвузол 2-2, площею 3,2 кв.м.; кухня 2-3 площею 13,8 кв.м.; коридор 2-4 площею 8,3 кв.м.; кімната 2-5 площею 5,8 кв.м.; комора 2-6 площею 2,6 кв; кімната 2-7 площею 9,4 кв.м.; кімната 2-8 площею 9,1 кв.м.; господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Б»; сарай літ. «б3»; сарай літ. «б4»; погріб літ. «б5»; лазня літ. «Г»; ворота з хвірткою №1.
Виділити ОСОБА_2 в натурі на праві приватної власності 1/2 частку із спільної часткової власності будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці площею 0,076 га, кадастровий номер 7410100000:01:023:0158, а саме: тамбур 1-1 площею 1,6 кв.м.; коридор 1-2 площею 3,4 кв.м.; кухня 1-3 площею 6,7 кв.м., кімната 1-4 площею 8,7 кв.м., кімната 1-5 площею 6,5 кв.м; кімната 1-6 площею 4,3 кв.м.; кімната 1-7 площею 5,6 кв.м., кімната 1-8 площею 20 кв.м., господарські будівлі та споруди: погріб «а2»; літня кухня «б»; тамбур «б1»; гараж «б2»; лазня «В»; вбиральня «Е»; вбиральня «Д»; ворота з хвірткою №2.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 5 232 (п`ять тисяч двісті тридцять дві) грн 40 коп.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 );

Повний текст рішення суду складений 17.09.2026 року. 

Головуючий - суддя О. Г. Деркач