Справа № 576/1578/26
Провадження № 2/576/843/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2026 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Сапона О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 24.07.2020 р. між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1001639048004, за яким відповідачу надано кредит у сумі 15000,00 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання і станом на 01.06.2026 р. у неї перед банком виникла заборгованість в сумі 7519,59 грн. з яких: 2278,67 грн. – заборгованість за кредитом, 1,42 грн. - заборгованість за відсотками, 5239,50 грн. – заборгованість за комісією. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 7519,59 грн. та понесені судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 26 червня 2026 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу позивачем була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу судом був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач 09 липня 2026 року отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі. У встановлений судом строк відзив на позов не подала.
За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 24.07.2020 р. між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1001639048004, згідно з умовами якого 24.07.2020 р. остання отримала кредит у розмірі 15000,00 грн., шляхом підписання нею заяви № 1001639048004 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту (а.с. 9). 
Платіжною інструкцією № TR.43253632.50300.8810 від 24.07.2020 р. підтверджується, що позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, перерахувавши кошти у сумі 15000,00 грн. (а.с. 18 зворот).
Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою з особового рахунку відповідача (а.с. 21-23).
Відповідач, належним чином не виконувала умови кредитного договору і станом на 01.06.2026 р. за нею утворилась заборгованість в сумі 7519,59 грн., з яких: 2278,67 грн. – заборгованість за кредитом, 1,42 грн. - заборгованість за відсотками, 5239,50 грн. – заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 19-20). 
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
За змістом положень ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2278,67 грн. - заборгованості за кредитом, 1,42 грн. - заборгованості за відсотками є обґрунтованими і підлягають стягненню з відповідача.
Щодо стягнення комісії, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1001639048004 від 24.07.2020 р. вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача банком включено заборгованість за комісією в сумі 5239,50 грн.
Однак вказана вимога банку задоволенню не підлягає, з тих підстав, що вона є необґрунтованою, оскільки банк не мав права встановлювати у спірному кредитному договорі винагороду за управління кредитом, яку банк вчиняє на власну користь, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Пунктом 4 заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001639048004 від 24.07.2020 р. встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 4,99 %, без уточнення систематичності запиту інформації щодо кредиту споживачем.
Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 4 кредитного договору, укладеного між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 4,99% є нікчемним. Отже, заборгованість у розмірі 5239,50 грн. стягненню з відповідача не підлягає, а тому в цій частині позову слід відмовити.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в розмірі 2280,09 грн., з яких: 2278,67 грн. - заборгованість кредитом, 1,42 грн.- заборгованість за процентами.
Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 30,32% (2280,09х100:7519,59=30,32%), то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 807,24 грн. судових витрат по оплаті судового збору (2662,40х30,32:100=807,24). 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 141, 178, 274-279, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», розташованого по вул. Андріївська, буд. 4 в м. Києві, код ЄДРПОУ 14282829, заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 2280,09? грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 807,24 грн. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України. 

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В.Сапон