ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
02068, м. Київ, вул. Кошиця, 5-А

справа № 753/21701/25
провадження № 2/753/7755/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 січня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості.
Позов обґрунтовано тим, що 02 листопада 2024року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі - ТОВ «Стар Файненс Груп») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 03859-11/2024, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 10 000 грн, строком на 120 днів, тобто до 01 березня 2025 року, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 
03 листопада 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №05756-11/2024, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 4 000 грн, строком на 120 днів, тобто до 02 березня 2025 року, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
27 травня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27052025, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами №03859-11/2024 та № 05756-11/2024.
Позивач зазначає, що оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до нього, тому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за:
- кредитним договором №03859-11/2024 у розмірі 18 000 грн, яка складається: 10 000 грн - заборгованість по кредиту; 3 000 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 5 000 грн - сума заборгованості за штрафом;
- кредитним договором №05756-11/2024 у розмірі 10 400 грн, яка складається: 4 000 грн - заборгованість по кредиту; 1 200 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 5 200 грн - сума заборгованості за штрафом.
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 15 жовтня 2025 року № 1896123 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме за адресою: АДРЕСА_1 направлялась ухвала суду про відкриття провадження у справі.
У жовтні 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Кірюшина А. А. до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач визнає укладення договорів із первісним кредитором та отримання кредитних коштів, проте заперечує щодо стягнення з нього штрафу. При цьому посилається на запровадження в Україні воєнного стану.
У листопаді 2025 року від ТОВ «Стар Файненс Груп» до суду надійшла відповідь на відзив, в якій викладено свої обґрунтування щодо підстав для задоволення позову. 
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) за наявними у справі матеріалами.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 02 листопада 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 03859-11/2024, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 10 000 грн, строком на 120 днів, тобто до 01 березня 2025 року, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Відповідно до пунктів 1.4., 1.4.1 кредитного договору від 02 листопада 2024 року за користування кредитом товариством нараховуються проценти у розмірі 1 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка складає - 1% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного у пункті 1.2 цього договору. 
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору (пункт 1.5 кредитного договору від 02 листопада 2024 року). 
Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Кредит вважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами (пункт 1.6 кредитного договору від 02 листопада 2024 року). 
Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного у пункті 1.2 цього договору (пункт 7.1. кредитного договору від 02 листопада 2024 року). 
Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті товариства (пункт 7.6. кредитного договору від 02 листопада 2024 року).
Кредитний договір №03859-11/2024, додаток №1 до кредитного договору «Графік платежів» та паспорт споживчого кредиту, які є невід`ємними частинами кредитного договору №03859-11/2024, були підписані відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «W0848» (а. с. 13 (зворот)-16).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 02 листопада 2024 року № 03859-01/2024, заборгованість відповідача станом на 27 травня 2025 року становить 18 000 грн, яка складається: 10 000 грн - заборгованість по кредиту; 3 000 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 5 000 грн - сума заборгованості за штрафом (а. с. 18-20).
При цьому, суд зауважує, що сума заборгованості за процентами нарахована в межах строку кредитування - 120 днів (пункт 1.2. договору) та погодженої сторонами процентної ставки - 1 % в день (пункт 1.4.1 договору).
03 листопада 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 05756-11/2024, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 4 000 грн, строком на 120 днів, тобто до 02 березня 2025 року, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (а. с. 22-26).
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору (пункт 1.5 кредитного договору від 03 листопада 2024 року). 
Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Кредит вважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами (пункт 1.6 кредитного договору від 03 листопада 2024 року). 
Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного у пункті 1.2 цього договору (пункт 7.1. кредитного договору від 03 листопада 2024 року). 
Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті товариства (пункт 7.6. кредитного договору від 03 листопада 2024 року).
Кредитний договір №05756-11/2024, додаток №1 до кредитного договору «Графік платежів» та паспорт споживчого кредиту, які є невід`ємними частинами кредитного договору № 05756-11/2024, були підписані відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «W0412» (а. с. 26 (зворот)-29).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 03 листопада 2024 року № 05756-11/2024, заборгованість відповідача станом на 27 травня 2025 року становить 10 400 грн, яка складається: 4 000 грн - заборгованість по кредиту; 1 200 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 5 200 грн - сума заборгованості за штрафом (а. с. 31-32).
При цьому, суд зауважує, що сума заборгованості за процентами нарахована в межах строку кредитування - 120 днів (п. 1.2. договору від 03 листопада 2025 року) та погодженої сторонами процентної ставки - 1 % в день (пункт 1.4.1 договору від 03 листопада 2025 року).
27 травня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27052025, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами № 03859-11/2024 та № 05756-11/2024 (а. с. 35-36), що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників (а. с. 37), витягом з реєстру боржників до договору факторингу №27052025 від 27 травня 2025 року (а. с. 39-40).
Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Одним із видів договорів, які передбачені ЦК України, та на підставі яких відбувається заміна сторони кредитора у зобов`язанні, є договори факторингу.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19 та від 22 листопада 2021 року у справі №234/7719/20.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частині другій статті 1054 ЦК України зазначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У частині дванадцятій статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір від 02 листопада 2024 року № 403859-11/2024 підписаний відповідачем електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора W0848. Кредитний договір від 03 листопада 2024 року № 05756-11/2024 підписаний відповідачем електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора W0412.
Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Варто зазначити, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна та пароля до особистого кабінету, вищевказаний кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був б укладеним.
Відповідні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20), від 2 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20.
Суд, перевіривши доводи позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення основної суми боргу за договором кредитними договорами у розмірі 10 000 грн та 4 000 грн, відповідно до умов договорів № 03859-11/2024 та № 05756-11/2024 відповідно, а також на стягнення заборгованості за відсотками у межах строку кредитування та погодженої сторонами процентної ставки у розмірі 3 000 грн, а також 1 200 грн відповідно.
Щодо стягнення заборгованості за штрафом
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Пеня за кредитним договором це штрафна санкція у вигляді неустойки, яка регулюється як ЦК України, так і відповідними законами та нараховується у вигляді відсотків від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Разом з тим, 17 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року№2120-1X. Його положення стосується питань, зокрема кредитування. А саме, цим Законом було внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності у разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором.
Оскільки кредитні договори між первісним кредитором та відповідачем були укладені у період його дії, а тому позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у частині стягнення суми заборгованості за штрафами задоволенню не підлягає. 
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, враховуючу часткове задоволення позову, з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 940,34 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 11, 13, 15, 16, 525, 526, 530, 549, 614, 629, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 141, 274-279, 263-265, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за кредитним договором від 02 листопада 2024 року №03859-11/2024 у розмірі 13 000 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 3 000 грн, та заборгованість за кредитним договором від 03 листопада 2024 року №05756-11/2024 у розмірі 5 200 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 000 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 1 200 грн., а також судовий збір у розмірі 1 940,34 грн.
В іншій частині у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ:         КАЛІУШКО Ф.А.

Дата складення та підписання повного тексту рішення 28 травня 2026 року.