Справа № 455/1201/26
Провадження № 2/455/838/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

23 липня 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Івасенко С.М.,
секретаря судового засідання Бобельської Н.М.,
учасники справи - не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” (далі – позивач, новий кредитор) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі – відповідачка, позичальниця) про стягнення заборгованості за договором №5577671 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.06.2025 року (далі – кредитний договір ) , судового збору та витрат на професійну правову допомогу. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.06.2025 року відповідачка та Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» далі – кредитор) уклали кредитний договір. Кредитор свої обов`язки виконав – надав кредит. Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання, визначені кредитним договором, не виконувала, що стало підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості в судовому порядку. При цьому, кредитор відступив право вимоги за кредитним договором позивачу. 

30.06.2026 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд не визнавав явка сторін обов`язковою.
За клопотанням позивача витребував від AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» фінансові та інші документи, які мають значення для правильного вирішення справи. 02.07.2026 року AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» виконало вимогу суду та надало витребувані документи та інформацію. 
Судове засідання, призначене на 15.07.2026 року, суд відклав на 23.07.2026 рік, оскільки це була перша неявка відповідачки, повідомленої належним чином і яка не проінформувала суд про причини неявки. Відзиву не подала.
В судове засідання, призначене на 23.07.2026 рік , сторони не з`явилися.
Позивач повідомлений про дату час та місце судового засідання через електронний суд.
В п. 4 прохальної частини позовної заяви містилася заява про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача та погодження на ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач викликався до суду шляхом скерування судової повістки про виклик до суду на 23.07.2026 року в її електронний кабінет системи « Електронний суд», яка була доставлена 15.07.2026
Суд вжив всі передбачені процесуальним законом заходи, однак в судове засідання, сторони не з`явилися.
Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

02.06.2025 року кредитор та відповідачка уклали кредитний договір, що підтверджується паперовою копією цього договору.
Кредитний договір сторони уклали за допомогою ІКС кредитора, доступ до якої забезпечувався відповідачці через Вебсайт або Мобільний застосунок «Сredit7» відповідно до п. 1.1. 
Кредитор зобов`язався надати відповідачу кредит в гривні, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 15000,00 гривень (п.1.2.).
Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів (п.1.3.)
Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в графіку платежів, що є додатком №1 до кредитного договору. ( п.1.3.).
Стандартна процентна ставка становить 0,95% в день та застосовується всього строку кредитування, вказаного в п.1.3. (п.1.4.1.) 
Комісія за надання кредиту 1500 грн. ( п.1.4).
Кредитор надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок відповідача за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1.).
Дата надання кредиту: 02.06.2025 або 03.06.2025 ( п.2.2.).
В додатку №1 до кредитного договору сторони узгодили графік платежів. Дата повернення кредиту – 25.05.2026 рік.
У випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) позичальником своїх грошових зобов`язань за кредитним договором кредитор має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити штраф у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання ( п. 6.3.). 
Кредитний договір містить і інші умови, які є обов`язковими для такого типу договорів.
Директор кредитора підписав кредитний договір та додаток №1 до нього аналогом власноручного підпису з відтиском печатки, що відтворені засобами електронного копіювання відповідно до п.9.7.1. Відповідачка підписала кредитний договір та додаток №1 до нього електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором 49647) 02.06.2025 року.

02.06.2025 року сторони уклали додатковий договір до кредитного договору, що підтверджується паперовою копією додаткової угоди до кредитного договору, який підписаний сторонами.
Сума кредиту, яка надається згідно з додатковим договором, складає 2 000,00 гривень. Сума кредиту (загальний розмір) складає 17 000,00 гривен ( п. 1.2.,1.3.).
Комісія за надання кредиту (з урахуванням Комісій за надання додаткових сум кредиту) становить 1 700,00 гривень ( п. 1.4.).
Дати надання додаткової суми кредиту: 02.06.2025 або 03.06.2025.
В додатку №1 до додаткового договору сторони узгодили графік платежів. Дата повернення кредиту – 27.05.2026 рік.

Інші умови залишилися без змін.

02.06.2025 року відповідач електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором 78628) підтвердила ознайомлення з паспортами споживчого кредиту. 
Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, 02.06.2025 об 20:44:20 перерахував на картковий рахунок відповідача НОМЕР_1 кошти в сумі 2000 грн, та 02.06.2025 об 02:06:10 перерахував на картковий рахунок відповідача НОМЕР_1 кошти в сумі 15000 грн, що підтверджується копіями листів ТОВ « Універсальні Платіжні Рішення» №1-0203 від 02.03.2026 року, АТ «Універсал банк»» підтвердило, що на ім`я відповідачки емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 02.06.2025 року зараховано кошти в сумі 2000,00 грн, що підтверджується листом АТ «Універсал банк» від 01.07.2026 року №БТ/Е-28514.
Заборгованість за кредитним договором, яка розрахована кредитором станом на 27.02.2026 рік становила 43001,08 грн, з яких: за основним боргом (тілом кредиту) – 9998,52 грн; за процентами – 24502,56 грн, штраф – 8500,00 грн. Відповідачка погасила на користь кредитора 7001, 48 грн по тілу кредиту, 1927,81 грн – по процентам та 1700,00 грн – по комісії Проценти нараховані з 02.06.2025 року до 27.02.2026 року включно. 

27.02.2026 року кредитор та позивач уклали договір факторингу № 27/02/2026 відповідно до якого кредитор відступив на користь позивачаправо вимоги за кредитним договором, що підтверджується копіями договору факторингу № 27/02/2026 від 27.02.2026 року, акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27/02/2026 від 27.02.2026 року, акта прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді від 27.02.2026 року, платіжної інструкції № 1429 від 27.02.2026 , витягу з реєстру боржників від 27.02.2026 року.
Позивач здійснив донарахування відсотків за кредитним договором в межах строку кредитування на суму 8549,10 грн за відсотковою ставкою 0,95%. Погашень відповідачка не здійснювала.
Позивач не ставив питання про стягнення нарахованого кредитором штрафу.

02.03.2026 року позивач повідомив відповідачку про набуття права вимоги, що підтверджується листом від 02.03.2026 року. 

Копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу з державного реєстру фінансових установ. свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК№1177 від 26.02.2020 року, розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері рингів фінансових послуг №529 від 04.04.2019 року підтверджується, що кредитор є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та має право на надання фінансових послуг. 
Копіями витягу з державного реєстру фінансових установ, листа НБУ від 03.04.2024 року, статуту підтверджується, що позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та має право на надання фінансових послуг. 

Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами 1 та 2. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) із врахуванням Законів України »Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію».
Сторони підписали кредитний договір за допомогою електронних підписів, що відповідає положенням та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК. Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України. 
Відповідачка отримала кредитні кошти за кредитним договором в строки та в розмірі, обумовлений в договорі. 
Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530 , 610, 611 ЦК.
У порушення вимог Закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.
В силу статей 512, 1077, 1078 ЦК позивач в законному порядку набув права вимоги за кредитними договорами. 

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
В свою чергу, відповідачка не надала доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань або/чи які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
Водночас, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 462/5025/20 (провадження № № 61-11608св22), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК.
Суд погоджується із розрахованою сумую заборгованості по основному боргу та процентам, оскільки відповідачка не надала доказів щодо їх повного погашення, а здійснені кредитором та позивачем розрахунки відповідають умовам кредитного договору . Проценти нараховані відповідно до обумовленої відсоткової ставки – 0,95 % в день та в межах строку кредитування, враховані погашені відповідачкою суми.

Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 43050,18 грн, з яких за основним боргом (тілом кредиту) – 9998,52 грн та за процентами – 33051,66 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено 2 662,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 21.06.2026 року.
Крім цього, представник позивача просить суд стягнути на витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Відповідачка не подавала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. 
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, визначені статтею 141 ЦПК України ( див постанову Верховного Суду по справі № 369/576/22 від 28 червня 2023).
Суд враховує, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), принципу «pacta sunt servanda» та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому уст. 43 Конституції України (відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі № 910/15191/19).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, основні засади (принципи) цивільного судочинства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 30.01.2023 року № 910/7032/17).
На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача подано такі документи:
-копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між адвокатом Столітнім М.М., та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»; 
-заявку № 21486 на виконання доручення до договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 21 жовтня 2025 року; 
- рахунок на оплату №21486-22/06-2026 від 22 червня 2026 р. ; 
-копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 21486 до Договору про надання правничої (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 19 листопада 2025 року.
З умов наданого договору, який укладений між позивачем та ОСОБА_2 вбачається, що адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п.2.2.). У п.4.2. визначено критерії гонорару адвоката. 
Згідно із заявкою № 21486 сторони погодили надання переліку правових послуг з визначенням часу та вартості. 
Суд зазначає, що складові надання професійної правової допомоги, визначені адвокатом в п. 1-6,8-9 охоплюються послугою з підготовки та подання позовної заяви і не підлягають виокремленню ( подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).
Суд констатує, що спір, який є предметом розгляду у цій справі, для професійного правника є незначної складності, відноситься до категорії малозначних та типових справ. Адвокат Столітній М.М надає позивачу послуги правового характеру в таких категоріях спорів на постійній основі ( про що свідчить договір про правову допомогу), позовна заява є типовою, не містить складних юридичних конструкцій, а відтак заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 гривень є явно завищеними порівняно з вартістю послуг з правничої допомоги необхідних та достатніх для підготовки та складання позовної заяви в таких категоріях справ. Представником позивача жодним чином не мотивована необхідність витрачання значного часу на аналіз документів, які знаходяться в матеріалах справи, ступінь складності та новизни правових питань, досліджених ним.
Отже, керуючись принципами справедливості, виходячи з критерію реальності витрат та розумності їх розміру, тобто відповідності понесених витрат, складності, обсягу та характеру наданої представником допомоги, а також співмірності цих витрат із ціною позову, конкретних обставин справи, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, є явно завищеним і непропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, обсяг наданих представником послуг не відповідає критерію реальності, а відтак суд вважає за необхідне зменшити заявлений загальний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 4000, 00 гривень, оскільки саме такий розмір витрат вважає необхідним і неминучим для позивача, який залучив Адвоката Столітнього М.М. для надання професійної правничої допомоги у цій справі. 
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” заборгованістьза договором №5577671 про надання споживчого кредиту від 02.06.2025 року у розмірі 43050 гривень 18 копійок ( сорок три тисячі п`ятдесят гривень 18 копійок), з яких за основним боргом (тілом кредиту) – 9998,52 грн та за процентами – 33051,66 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” судові витрати, що становлять 2662 гривень 40 копійок (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) судового збору. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” судові витрати, що становлять 4000 гривень 00 копійок (чотири тисячі гривень 00 копійок) витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено та підписано 23 липня 2026 року.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ”, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР 44559822, місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно -Корчуватська, будинок 27, приміщення 2.
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Суддя С.М. Івасенко