Справа № 595/1105/26 
Провадження № 1-кп/595/149/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2026

Бучацький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач кримінальне провадження № 12026211130000139 від 27 червня 2026 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яргорів Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, учасника бойових дій, раніше судимого вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 09.09.2025 за ст. 124 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, 
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_5 
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 
ВСТАНОВИВ:
Так, наказом начальника ГУНП в Тернопільській області (по особовому складу) від 10 червня 2026 року № 317 о/с майора поліції ОСОБА_8 , за яким закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером 0112322, призначено на посаду виконуючого обов`язки заступника начальника сектору взаємодії з громадами відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, яку він займає по даний час.
Згідно посадових інструкцій виконуючий обов`язки заступника начальника сектору взаємодії з громадами відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, ОСОБА_8 організовує та координує діяльність поліцейських офіцерів громади та дільничних офіцерів поліції; вживає в межах своєї компетенції заходів для негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання службових обов`язків поліцейського.
Наказом начальника ГУНП в Тернопільській області (по особовому складу) від 13 травня 2025 року № 163 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_7 , за яким закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером 0217787, призначено на посаду оперуповноваженого СКП відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, яку він займає по даний час.
Згідно посадових інструкцій оперуповноваженого СКП відділення поліції №2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, ОСОБА_7 забезпечує належне виконання наказів та доручень начальника відділу, управління та Національної поліції України; забезпечує взаємодію з органами досудового розслідування в процесі збору доказів, необхідних для притягнення осіб вказаної категорії до кримінальної відповідальності; уживає в межах компетенції заходів для негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання службових обов`язків.
Наказом начальника ГУНП в Тернопільській області (по особовому складу) від 25 липня 2024 року № 305 о/с капітана поліції ОСОБА_9 , за яким закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером 0089131, призначено на посаду старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, яку він займає по даний час.
Згідно посадових інструкцій старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, ОСОБА_9 проводить окремі слідчі дії у складі груп при розслідуванні особливо складних та багатоепізодних кримінальних проваджень, що перебувають у провадженні інших секторів дізнання; уживає заходів для негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання службових обов`язків поліцейського.
За таких обставин, ОСОБА_8 обіймає посаду виконуючого обов`язки заступника начальника сектору взаємодії з громадами відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, ОСОБА_7 обіймає посаду оперуповноваженого СКП відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, ОСОБА_9 обіймає посаду старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, а тому відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України вони є службовими особами.
27 червня 2026 року о 15:54 год. через лінію «102» до відділення поліції № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області, надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що його брат ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 погрожує фізичною розправою своїй співмешканці ОСОБА_11 .
Отримавши дане повідомлення, в.о. заступника начальника сектору взаємодії з громадами відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_8 спільно із водієм АТЗ взводу № 2 У ПО в Тернопільській області ОСОБА_12 та ОСОБА_10 службовим автомобілем виїхали на місце події. Приїхавши на місце події вони побачили, що по вказаній адресі, а саме у АДРЕСА_2 , на подвір`ї перебуває ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , який поводився дуже агресивно.
У цей час за вказаною адресою також приїхав наряд СРПП відділення поліції № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області, а саме поліцейський СРПП відділення поліції № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 , поліцейський СРПП відділення поліції № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_14 , а також наряд слідчо-оперативної групи: старший дізнавач СД відділення поліції № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та оперуповноважений СКП відділення поліції № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 .
Після чого, працівники поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_3 , представились, пред`явили йому свої службові посвідчення та повідомили ОСОБА_3 , щоб він припинив протиправні дії щодо ОСОБА_11 .
Тоді у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на погрозу насильством щодо працівників правоохоронного органу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , з метою підриву їх авторитету під час виконання ними своїх службових обов`язків.
У подальшому, ОСОБА_3 почав поводити себе агресивно та забіг у житловий будинок, звідки вийшов із молотком у руці та почав ним погрожувати працівникам поліції.
Після чого, 27 червня 2026 року о 16:09 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , з метою перешкоджання їх законній діяльності, тримаючи у руках молоток, демонструючи його як предмет, яким може бути заподіяно тілесні ушкодження, почав розмахувати ним у бік працівників поліції, після чого три рази вдарив молотком по бетонних сходах домогосподарства у безпосередній близькості біля ніг ОСОБА_8 та почав висловлювати погрози застосування фізичного насильства, чим створив реальну загрозу застосування до працівників відділення поліції № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 насильства.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, а саме в погрозі насильством щодо працівників правоохоронного органу у зв`язку із виконанням ними службових обов`язків.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 27 червня 2026 року близько обіду він перебував у стані алкогольного сп`яніння за адресою АДРЕСА_2 , де в розмові з братом виникла суперечка, яка переросла у вияв агресії з його сторони. Конфлікт того дня мав місце також і зі співмешканкою ОСОБА_11 . Під час даного конфлікту прибули працівники поліції з його братом ОСОБА_10 , які намагалися його заспокоїти. Однак, він, перебуваючи в стані сильного гніву, розуміючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу, а саме потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , тримаючи в руках молоток, який приніс з будинку, почав розмахувати ним у бік працівників поліції, після чого три рази вдарив молотком по бетонних сходах домогосподарства біля ніг ОСОБА_8 та погрожував застосувати фізичне насильство. У вчиненому щиро кається та запевняє, що більше такого не допускатиме. 
Крім власного визнання вини, вина обвинуваченого підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий  ОСОБА_7 , будучи присутнім в судовому засіданні, суду пояснив, що 27.06.2026 він перебував у складі оперативно-слідчої групи. Того дня, близько обіду, черговий направив його із ОСОБА_15 на допомогу наряду по вул. Вузька у м. Бучач. Прибувши на місце, вони побачили ОСОБА_3 , який поводив себе неадекватно, вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї співмешканки, перебував з ознаками сп`яніння. На місці був відповідальний ОСОБА_8 з водієм, наряд сектору реагування патрульної поліції також уже під`їхав. Вони розпочали з ним спілкування з того, що представились, пред`явили посвідчення та пробували його вгамувати словами, проводили бесіду, однак ОСОБА_16 на їх вимоги ніяк не відреагував, натомість побіг в приміщення, взяв молоток і розмахував ним. На їх вимоги кинути молоток він не реагував, після чого вдарив ним біля ніг ОСОБА_17 декілька разів, свої дії супроводжував нецензурною лексикою, погрожував молотком. Після цього почав підходити до нього. Він у відповідь попередив його, що він своїми діями вчиняє правопорушення та до нього можуть бути застосовані заходи примусу. Тоді він розвернувся і побіг з молотком на ОСОБА_18 . Для того щоб запобігти завдання удару, хтось із працівників поліції застосував до ОСОБА_19 спецзасоби і в ході цього останній зачепив ручкою молотка працівника поліції ОСОБА_20 . Після наведеного він безпосередньо повідомив ОСОБА_21 причину його затримання та ознайомив з його правами. Надалі вже проводились слідчі дії. Під час неадекватної поведінки ОСОБА_19 він відчував загрозу життю, оскільки такий перебував у стані алкогольного сп`яніння і виражав погрози в їх сторону. Щодо призначення покарання ОСОБА_21 , то покладається на думку суду. 
Потерпілий ОСОБА_8 , будучи присутнім в судовому засіданні, суду пояснив, що 27.06.2026 він заступив у якості відповідального від керівництва ВП №2, ніс службу. Приблизно о 15.00 год. надійшов виклик від брата обвинуваченого ОСОБА_19 , ОСОБА_22 про те, що він може заподіяти тяжкі тілесні ушкодження та навіть вбити свою співмешканку. Разом з братом та співробітником УПО вони поїхали на місце події в м. Бучач, вул. Вузька 9, де знаходився обвинувачений ОСОБА_16 зі своєю співмешканкою. Вони почали перемовини з ним, проте він доказував свою думку, знаходився у стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно, в деяких випадках навіть неадекватно. Намагання вмовити ОСОБА_19 заспокоїтись як з його боку, так і з боку брата, працівника УПО, співмешканки результату не дало, такий не реагував. Через деякий час приїхав наряд у складі ОСОБА_23 , ОСОБА_7 і РПП. Після того, як він побачив інших працівників поліції, агресії стало ще більше. Він забіг в будинок, виніс молоток і почав ним погрожувати, махати, бити. Саме він стояв до нього найближче, біля нього такий здійснив декілька ударів по бетонних сходах, близько 15 см до його стопи. Після цього він переключився на ОСОБА_7 , який стояв неподалік і вже зі словами «я тебе зараз вб`ю» почав йти на нього. Потім він різко переключився на ОСОБА_18 . Він враховував те, що ОСОБА_16 служив у ЗСУ і може мати якісь розлади та те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак розумів, що немає часу затягувати цей процес і було вирішено його затримати. Всі події фіксувалися на бодікамеру. Після затримання, застосування фізичної сили до нього, йому було оголошено про права та обов`язки, а також повідомлено про причини затримання. Надалі проводились слідчі дії. Щодо призначення покарання ОСОБА_21 , покладається на думку суду. 
За даними висновку експерта № 712, складеного 21 липня 2026 року судово-медичним експертом-токсикологом відділення судово-медичної токсикології ДСУ «Тернопільське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_24 , 1. при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_3 , відібраного медичними працівниками КНП “Бучацька міська лікарня” Бучацької міської ради 27 червня 2026 року о 20 годині 00 хвилин, - знайдено етиловий спирт в концентрації - 1,51‰ (проміле). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. 2. Враховуючи швидкість зниження концентрації алкоголю в крові живих осіб у зв`язку з окисленням, виведенням його тощо (в середньому цей показник становить 0,15‰ за 1 годину), можна припустити, що на момент дорожньо-транспортної пригоди - 27.06.2026 року близько 15 години 50 хвилин, концентрація етилового спирту в крові ОСОБА_3 , із врахуванням часу забору взірця крові (27.06.2026 о 20 год. 00 хв.), могла становити приблизно - 2,09‰ (проміле), що за функціональною оцінкою концентрації алкоголю в крові може відповідати показникам алкогольного сп`яніння середнього ступеня.
Враховуючи думку учасників судового провадження щодо відсутності потреби у дослідженні в судовому засіданні інших доказів у даному провадженні, у зв`язку з тим, що обставини, які ними підтверджуються, учасники судового провадження не оспорюють, відмовилися від їх дослідження під час судового розгляду, інші докази у кримінальному провадженні у судовому засіданні не досліджувались.
Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 345 КК України, як погроза насильством щодо працівників правоохоронного органу у зв`язку із виконанням ними службових обов`язків.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3  суд, у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є нетяжким злочином пом`якшуючі та обтяжуючі його вину обставини, особу обвинуваченого.
Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом встановлено, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (довідка №363, видана КНП «Монастириська міська лікарня» Монастириської міської ради 29 червня 2026 року). 
За даними акту огляду спеціальної медичної комісії КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради № 164 від 08.07.2026, на підставі медичного огляду лікарів комісії, даних лабораторного обстеження, матеріалів кримінальної справи, спеціальна медична комісія приходить до висновку, що в ОСОБА_3 наркологічних захворювань не виявлено. 
Відповідно до висновку експерта за результатами судово-психіатричної експертизи №410 Тернопільської філії судових експертиз ДУ «ІСП СМ МОЗ України» від 07.07.2026, ОСОБА_3 психічними захворюваннями не страждає. На момент вчинення злочину ОСОБА_3 міг давати звіт своїм діям та керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_3 може давати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_3 не потребує примусових заходів медичного характеру. 
Згідно довідки № 360, виданої Монастириською міською радою 29 червня 2026 року, ОСОБА_3 проживає в с. Яргорів та до складу його сім`ї входять мати ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , брати ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Окрім того, за даними характеристики Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області №31 від 30.06.2026, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 . Скарг на його поведінку з боку сусідів та громадськості у міську раду не поступало.
З огляду на наведене вище, в судовому засіданні не доводиться, що на утриманні ОСОБА_3 перебувають двоє малолітніх дітей.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_8 12 травня 2025 року, ОСОБА_3 є учасником бойових дій. 
За даними письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 № 1781 (без зазначення дати), військовою частиною попередньо вивчено та відібрано кандидата для проходження військової служби за контрактом ОСОБА_3 , який за висновком ВЛК визнаний придатним для проходження військової служби. Відповідно до ст. 81-1 КК України, ст. 154-1 КВК України надано згоду на проходження ОСОБА_3 військової служби за контрактом та призначення його на посаду стрільця ВОС 100915, 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 5 штурмової спеціалізованої роти до військової частини НОМЕР_2 .
Згідно вимоги ДІАП ГУНП в Тернопільській області № 8\82750-2026 від 27.06.2026, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був засуджений: вироком Залізничного районного суду м. Львова від 06.07.2023 за ч. 1 ст. 309, ст. 76 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. 14 серпня 2024 року на підставі ухвали суду від 29 липня 2024 року знятий з обліку у зв`язку із закінченням іспитового строку; вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 09.09.2025 за ст. 124 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік (вирок набрав законної сили 10.10.2025), 31.10.2025 поставлений на облік в  Чортківський РС № 2 з питань пробації.
Судом встановлено обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме: щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
Зважаючи на вищенаведене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, який спрямований проти встановленого порядку несення служби працівниками правоохоронного органу, та ступінь його тяжкості, особу винного, який повністю визнав свою провину в інкримінованому йому правопорушенні, вчинення злочину під час іспитового строку, позицію сторін щодо покарання, суд приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 1 ст. 345 КК України з реальним його відбуванням. Підстав для застосування до нього вимог ст. 75 КК України немає.
Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України в разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3  покарання суд також враховує положення ч. 4 ст. 71 КК України, згідно з якими остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Тобто, застосовуючи правила ст. 71 КК України за сукупністю вироків, суд має визначити остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 23.02.2023 у справі № 678/527/22, згідно з якими «у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. Наведена позиція відображена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 127/10266/19».
Також, згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 12.10.2022 у справі № 557/970/21, «відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми є імперативними приписами, обов`язковими для застосування. У разі засудження особи за кримінальне правопорушення, вчинене в період іспитового строку за попереднім вироком, і призначення за новим вироком такого покарання, яке на підставі приписів ч. 3 ст. 72 КК не підлягає складанню з іншими видами покарань при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, суд, керуючись положеннями статей 71, 72, 75 КК, має призначити таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Отже, у вказаному вище випадку суд призначає остаточне покарання за сукупністю вироків, яке складається з поєднання (сукупності) невідбутої частини покарання за попереднім вироком і покарання за новим вироком, та ухвалює рішення про самостійне виконання покарань, що не підлягають складанню одне з одним. У разі вчинення злочину під час іспитового строку покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання, що має приєднуватися до покарання за новим вироком».
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 був засудженим вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2025 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, який набрав законної сили 10 жовтня 2025 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. 
За даними листа Чортківського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області № 992/41/3/1-26 від 03.08.2026, з 31.10.2025 по даний час ОСОБА_3 перебуває на обліку Чортківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області у зв`язку з його засудженням вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2025 року за ст. 124 КК України.
З огляду на те, що ОСОБА_3 , будучи особою, до якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, протягом періоду іспитового строку, встановленого вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2025 року, вчинив новий злочин, суд приходить до висновку про призначення остаточного покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини основного покарання за попереднім вироком за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.
Також прокурором подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, мотивуючи тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати не зважаючи на завершення розгляду кримінального провадження, а саме: обвинувачений у разі звільнення його з під варти може уникати відповідальності і призначеного покарання при ухваленні судом обвинувального вироку; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки такий раніше судимий та вчинив злочин в період іспитового строку, визначеного йому за попереднім вироком і дані ризики не можна забезпечити іншим більш м`яким запобіжним заходом.
Заслухавши прокурора, який клопотання підтримав, обвинуваченого та його захисника, які з приводу клопотання прокурора заперечували, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт у зв`язку із не доведенням прокурором неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, незважаючи на те, що судовий розгляд кримінального провадження завершується шляхом ухвалення обвинувального вироку на підставі досліджених судом доказів, які на переконання суду підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, та призначення судом покарання у виді позбавлення волі, проте вирок суду не вступив у законну силу, а тому, враховуючи положення статей 177 і 178 КПК України для уникнення ризиків переховування обвинуваченого з метою уникнення від кримінальної відповідальності і відбуття покарання, впливу на свідків в даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , а також, що не виключається, продовження вчинення нових кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до шістдесяти днів, так як більш м`якші запобіжні заходи не забезпечать його належної поведінки, виконання ним процесуальних обов`язків до набрання даним вироком законної сили.
Строк відбування покарання  ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати в строк призначеного ОСОБА_3 за цим вироком покарання строк його попереднього ув`язнення з 27 червня 2026 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст. 174 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 09.09.2025 (справа №595/1071/25), та остаточно призначити ОСОБА_3  покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного ОСОБА_3 за цим вироком покарання строк його попереднього ув`язнення з 27 червня 2026 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 25 жовтня 2026 року23 год. 59 хв.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 червня 2026 року на: металічний молот із дерев`яною ручкою (металевий бойок довжиною 17 см, дерев`яна ручка довжиною 42 см), що є власністю ОСОБА_3 , який поміщено у сейф-пакет № SUD3032398 та передано у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області – скасувати.
Речові докази: 
- металічний молот із дерев`яною ручкою (металевий бойок довжиною 17 см, дерев`яна ручка довжиною 42 см), який поміщено у сейф-пакет № SUD3032398 та передано у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області – знищити; 
- відеофайл із назвою «export-jb6qs» розміром 65,5 МБ, який записано на оптичний носій інформації DVD-R №111102-S1, ємкістю 4.7 GB 16Х, який поміщено у паперовий конверт НПУ та долучено до матеріалів кримінального провадження №12026211130000139 від 27.06.2026 – залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок ухвалений у нарадчій кімнаті і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя | ОСОБА_1