БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.07.2026
Справа № 497/1770/26
Провадження № 3/497/412/26
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.07.2026 року          м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання – Мунтянової В.Р.,
особи, відносно якої складено протокол – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рошу Кахульського району Республіки Молдова, громадянина України, пенсіонера, особи з інвалідністю 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України НОМЕР_1 виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 06.06.2006 року, паспорту громадянина Молдови  НОМЕР_2 виданий ASP 12.05.2026 року, РНОКПП НОМЕР_3 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИВ: 

З протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №00569Е від 19.06.2026 року, складеного інспектором прикордонної служби ОСОБА_2  вбачається, що «19.06.2026 о 21:15, в міжнародному пункті пропуску "Табаки" прикордонним нарядом "Перевірка документів" під час здійснення прикордонного контролю було виявлено спробу незаконного перетину державного кордону громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з використанням паспортного документу Республіки Молдова НОМЕР_2 , виданого ASP 12.05.2026 на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
ОСОБА_1 будучи громадянином України свідомо намагався перетнути державний кордон без відповідних документів, які надають право на перетин державного кордону громадянами України, а саме надав на прикордонний контроль паспорт громадянина Республіки Молдова, чим порушив вимоги ст. 2 ЗУ "Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України" та п.2 "Правил перетинання громадянами України державного кордону України", затверджених ПКМУ № 57 від 27.01.1995, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.204-1 ч.1 КУпАП». 
В судовому засіданні особа відносно, якої складено протокол ОСОБА_1 пояснив, що в той день 19.06.2026 року коли працівниками прикордонної служби був складений протокол він дійсно прибув до пункту пропуску "Табаки", щоб зустріти свого сина, який мав приїхати з Молдови. Однак за станом здоров`я не міг довгий час перебувати стоячи на ногах біля шлагбауму, а відтак був змушений пройти до найближчої лавки, де можна було б присісти, яка була розташована біля будівлі прикордонників, з метою очікування в зручному для себе стані, так є особою з інвалідністю. 
В подальшому прикордонниками, які підійшли до нього ненавмисно, випадково без будь-якого умислу на вчинення правопорушення надав паспорт громадянина Молдови, хоча в той день наміру перетинати кодон не було, умислу будь-що порушувати не мав, а відтак вважає, що правопорушення не вчиняв і відсутні підстави для притягнення його до відповідальності.
Вивчивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи про адміністративне правопорушення, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку. 
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.ст.251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ч.1 ст. 256 КУпАП).
Частина 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).
Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Тобто, такі дії із суб`єктивної сторони можуть бути вчинені лише із прямим умислом.
Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №005697 від 19.06.2026 року ОСОБА_1 обвинувачується за спробу перетинання державного кордону України в пункті пропуску через Державний кордон України та надання для перевірки паспорта громадянина Республіки Молдова.
В судовому засіданні не було зібрано жодних доказів того, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ст.204-1 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами ДСПУ за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.
Згідно Європейської Конвенції «Про громадянство» від 06.11.1997 року, яка ратифікована Україною згідно Закону 20.09.2006 року, Україна зобов`язалась гарантувати права громадян із множинним громадянством.
Зокрема, згідно ст.17 Конвенції, громадяни держави-учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави-учасниці,в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1   є громадянином України, а також громадянином Республіки Молдова.
При цьому суд враховує, що чинним в Україні законодавством відповідальності за множинне громадянство не передбачено.
Відповідно до вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль», пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.
Згідно п.п.12, 14 ч.1 ст.1 вищевказаного закону передбачено, що паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.
При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі.
Таким чином, дії ОСОБА_1 не суперечать положенням ст.12 Закону України «Про державний кордон України», ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської Конвенції» Про громадянство» ратифікованої Україною.
Крім того, відповідно до рішення Європейської Ради від 23.06.2022 року держава Україна на шляху до євроінтеграції отримала статус кандидата у члени Європейського Союзу.
Положення п.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» стосовно того, що громадяни України, які набули громадянство іншої держави, у правових відносинах з Україною залишаються лише громадянами України, не призводить автоматично до недійсності документів щодо громадянства, виданих іншою державою у встановленому порядку.
Доказів того, що ОСОБА_1 намагався виїхати з України та надавши на паспортний контроль дійсний паспорт громадянина Республіки Молдова, діяв з прямим умислом на перетин кордону у незаконний спосіб, без відповідних документів, судом не зібрано.
Згідно ст.62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому суд вважає що особа порушення вказані в протоколі про адміністративне правопорушення не допускав, оскільки в його діях відсутня об`єктивна сторона складу вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за обставин відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.204-1 ч.1, 221, 247, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя:          С.В.Кодінцева