КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 року м. Київ № 320/26823/23
Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Паллет» до Київської митниці про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
До Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Паллет» (далі – позивач / ТОВ «Гранд Паллет») з позовом до Київської митниці (далі – відповідач) про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:
- скасувати рішення Київської Митниці про відмову у видачі сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED від 31.03.2023 №UA100180/23/000155 та рішення про відмову від 13.04.2023 №UA100180/23/000174;
- зобов`язати Київську митницю видати товариству з обмеженою відповідальністю «Гранд Паллет» сертифікат з перевезення (походження) товару EUR. 200 EUR-MED , відповідно до заяви про видачу сертифіката з перевезення товарів за формою EUR.1 на товар «Брухт та відходи вуглецевих (нелегованих) сталей вид №4 ДСТУ 4121-2002, що відповідає коду 6100 згідно стандарту зеленого переліку відходів (Е3/6;12) 67.85 тон згідно інвойсу №GP-1 від 07.02.2023 року, які експортуються згідно контракту 12/5-22/Д від 12.05.2022».
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що для виконання умов договору він звернувся до митного поста «Ліски» Київської митниці із заявою для видачі сертифіката з перевезення (походження) товарів з України за формою EUR.1 або EUR-MED, однак відповідачем прийнято рішення про відмову у видачі сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED. На думку позивача, до поданої ним заяви було долучено усі необхідні документи для підтвердження списання основних засобів та підтвердження факту походження товару внаслідок виробничої діяльності на території України. Відтак, вважає оскаржувані рішення відповідача щодо відмови у видачі позивачу сертифіката EUR.1 протиправними. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем у поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначено про правомірність оскаржуваних рішень з огляду на те, що за результатами розгляду документів, що були надані разом із заявою від 12.04.2023 та додатковому листі-поясненні від 10.04.2023 № 10-01/23 установлено, що: не надано доказів щодо усунення розбіжностей між даними, вказаними у Переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють заготівлю металобрухту та/або операції з металобрухтом та адресою, що вказана у товаросупровідних документах, чим порушено вимоги статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 №619-XIV; не надано документи, що засвідчують набуття права власності на металобрухт ТОВ «ГРАНД ПАЛЛЕТ», акти про оприбуткування відповідно до статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 № 619-XIV; не надано акту списання основних засобів АТ «Укрзалізниця» з дотриманням пункту 33 наказу МФУ від 27.04.2000 №92 «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» на підтвердження походження товарів, а саме, списання основних засобів; не надано Декларацію постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження (додаток 1), та/або декларацію постачальника (виробника) товарів, що не мають преференційного статусу походження (додаток 2), що підтверджують преференційне походження товарів з України відповідно до правил визначення преференційного походження, встановлених Конвенцією, в порушення вимог пункту 3 наказу Міністерства фінансів України від 02.03.2021 №139 «Про затвердження Порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED». 
За посиланням відповідача, у зв`язку з тим, що до заяви на видачу сертифікату не було долучено документи та не усунуто недоліки та розбіжності, що були зазначені у рішенні про відмову у видачі сертифіката з перевезення товару EUR-1 від 31.03.2023 №UA100180/23/000155, було прийнято рішення про відмову у видачі сертифіката з перевезення товару EUR-1 від 13.04.2023 № UA100180/23/000174.
Окрім того, відповідачем вказано, що суд не може зобов`язувати митний орган здійснити видачу відповідних сертифікатів з перевезення товару EUR-1, оскільки видачі таких сертифікатів передує відповідна процедура в рамках чинного митного та міжнародного законодавства.
У відповіді на відзиві позивачем вказано, що ним до митного органу було надано усі необхідні документи для отримання сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR.MED.
У поданих до суду письмових заперечення на відповідь на відзиві відповідачем вказано, що усі дії та рішення посадових осіб митниці є аргументованими, відповідають та засновані на вимогах законодавства України з питань державної митної справи, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд Паллет» 29.12.2022 було укладено договір купівлі-продажу №14-2022, згідно із яким акціонерне товариство «Укрзалізниця» зобов`язувалося передати у власність ТОВ «Гранд Паллет» металобрухт (брухт металів чорний вторинний згідно з ДСТУ 4121-2002).
Відповідність товару підтверджується Додатком №1 до Договору купівлі продажу від 29.12.2022 №14-2022.
Факт купівлі-продажу товару підтверджується рахунком від 03.01.2023 №ЦЗВМБ-292/П та платіжним дорученням від 05.01.2023 №1268.
Між ТОВ «Гранд Паллет» (Постачальник) та JARY s.r.o. (Покупець) 12.05.2022 було укладено зовнішньо-економічний контракт №12/5-22/D, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві кусковий брухт чорних металів відповідно до наступної класифікації: 
- що входить в «Зелений» перелік відходів згідно з Регламентом Європарламенту та Ради №1013/2006 від 14.06.2006; 
- код B1010 згідно з Базельською конвенцією від 22.03.1989 (додаток IX);
- митний код 17 04 05 згідно з рішенням Єврокомісії 2000/532/WE від 03 травня 2000 року, партіями протягом терміну дії цього Контракту, за ціною та відповідно до вимог, обумовлених у цьому Контракті та додатках до цього Контракту. 
З метою виконання умов договору ТОВ «Гранд Паллет» звернулося до митного поста «Ліски» Київської митниці із заявою про видачу сертифіката з перевезення (походження) товарів з України за формою EUR.1 або EUR-MED, до якої долучено такі документи:
- декларацію експортера із зазначенням відповідності товару умовам наступного змісту: «товарна позиція/товар згідно з ГС:7204 (металобрухт з чорних металів-вуглецева сталь). До товару застосовується умова 4 статті, підпункту (1) доповнення 1 до Регіональної конвенції про Пан-Євро-Середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, де відходи та брухт, одержані в результаті виробничих операцій: розробки в металобрухт списаних основних засобів на території України»; 
- електронну копію сертифіката EUR.1.
До декларації експортера надано такі документи: 
- зовнішньоекономічний контракт від 12.05.2022 №12/5-22/Д;
- додаткова угода (до контракту №12/5-22/Д від 12.05.2022р) №l від 24.06.2022;
- інвойс №GP-1 від 07.02.2023;
- декларація постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження. 
- експертний висновок Житомирської ТПП №B153/1 від 08.02.2023; ???
- експертний висновок Київської ТПП №К-282 від 23.05.2022;
- дозвіл Міндовкілля №14/14-03/1058-22 від 01.06.2022;
- довідка Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 13.02.2023 №1.6-11.1/797 про те, що ТОВ «Гранд Паллет» знаходиться в переліку суб`єктів господарювання, які здійснюють заготівлю та операції з металобрухтом; 
- договір купівлі-продажу брухту з АТ УЗ №14-2022 від 29.12.2022; ????
- додаток №1 (Специфікація) до договору АТ У3 №14-2022 від 29.12.2022; 
- рахунок на оплату №ЦЗВМБ-292/п від 03.01.2023;
- платіжне доручення №1268 від 05.01.2023;
- технологічна схема переробки металобрухту від 24.10.2022;
- технологічна карта переробки металобрухту №1 від 07.02.2023;
- протокол радіаційного контролю №1 від 07.02.2023; 
- посвідчення про пожежобезпечність брухту та відходів чорних металів №699 від 08.02.2023; 
- посвідчення про вибухобезпечність, хімічну та радіаційну безпеку брухту чорних металів №699 від 08.02.2023;
- сертифікат якості на брухт чорних металів №699 від 08.02.2023 ТОВ «Гранд Паллет»;
- акт про походження металобрухту №699 від 08.02.2023; 
- акт приймання-передачі металобрухту №10 від 01.02.2023;
- TTH №10 від 01.02.2023;
- акт приймання-передачі металобрухту №11 від 01.02.2023;
- ТТН №11 від 01.02.2023; 
- акт приймання-передачі металобрухту №12 від 01.02.2023;
- ТТН №12 від 01.02.2023.
За наслідками розгляду поданих позивачем документів, митним постом «Ліски» Київської митної служби винесено рішення про відмову у видачі сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED від 31.03.2023 №UA100180/23/000155.
У вказаному рішенні причинами відмови були зазначено:
- відсутність документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт ТОВ «Гранд Паллет»;
- відсутність акту списання основних засобів АТ «Укрзалізниця»; 
- відсутність видаткової накладної АТ «Укрзалізниця»;
- відсутність документу про якість; 
- відсутність інформації щодо адреси місця переробки чи здійснення технологічних операції у наданій технологічній схемі виробничого процесу ТОВ «Гранд Паллет;
- невідповідність адреси ТОВ «Гранд Паллет» у договорі купівлі-продажу з АТ «Укрзалізниця» від 29.12.2022 та контракту з JARI s.r.o. від 12.05.2022 з місцезнаходженням в переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють заготівлю металобрухту та/або операцій з металобрухтом.
У відповідь на рішення про відмову у видачі сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED від 31.03.2023 №UA100180/23/000155 ТОВ «Гранд Паллет» було надано лист пояснення від 10.04.2023 №10-01/23, до якого позивач:
- долучив пакет документів, а саме: видаткову накладну АТ «Укрзалізниця»; технологічну карту ТОВ «Гранд Паллет» із зазначенням інформації щодо місця переробки чи здійснення технологічних операцій;
- вказав, що надання Акту списання основних засобів АТ «Укрзалізниця» неможливо з причини того, що це документ внутрішнього документообігу сторонньої компанії, а саме АТ «Укрзалізниця» і ТОВ «Гранд Паллет» було відмовлено в його отриманні. Підтвердженням списания товару, що поданий на отримання сертифікату з перевезення (походження) EUR.1 або EUR-MED, є акти приймання-передачі товару, які засвідчені в тому числі й стороною АТ «Укрзалізниця», де чітко зафіксовано, що джерелом походження металу є розробка в металобрухт списаних основних засобів;
- зауважив стосовно адреси місцезнаходження ТОВ «Гранд Паллет»: згідно статті 4 Закону України від 05.05.1999 №619-XIV «Про металобрухт» в заяві про внесення інформації до Переліку вказується місцезнаходження суб`єкта господарювання та місце провадження діяльності. Згідно статті 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи (суб`єкта господарювання) є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Адреса місцезнаходження ТОВ «Гранд Паллет» підтверджується договором оренди від 01.04.2021 №1/04;
- зазначив, що документ про якість був наданий в пакеті документів на отримання сертифікату з перевезення (походження) EUR.1 або EUR-MED, а саме сертифікат якості №699 від 08.02.2023 р. та відповідає розділу 7 «Правила приймання ДСТУ 4121-2002 «Метали чорні вторинні. Загальні технічні умови»; 
- звернувся із проханням про видачу сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED згідно з заявою ТОВ «Гранд Палет» та з урахуванням наданих пояснень та документів. 
За наслідками поданих позивачем пояснень з додатковим пакетом документів, 13.04.2023 митний пункт «Ліски» Київської області прийняв рішення про відмову у видачі сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED №UA100180/23/000174 у зв`язку з: 
- відсутністю документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт ТОВ «Гранд Паллет»;
- відсутністю акту списання основних засобів «Укрзалізниця»; 
- відсутністю декларації постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження, та/або декларацію постачальника (виробника) товарів, що не мають преференційного статусу походження, що підтверджує преференційний статус походження товарів з України;
- відсутністю інформації щодо адреси місця переробки чи здійснення технологічних операції у наданій технологічній схемі виробничого процесу ТОВ «Гранд Паллет»;
- невідповідністю адреси ТОВ «Гранд Палет» у договорі купівлі-продажу з АТ «Укрзалізниця» від 29.12.2022 та контракту з JARI s.r.o. від 12.05.2022 з місцезнаходженням в переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють заготівлю металобрухту та/або операцій з металобрухтом. 
Не погоджуючись з рішенням митного органу про відмову у видачі сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED від 31.03.2023 №UA100180/23/000155 та з рішенням про відмову від 13.04.2023 №UA100180/23/000174, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи (далі - МК України, в редакції, чинній нас виникнення спірних правовідносин).
Частиною першою статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Пункт 14 статті 544 МК України передбачає, що здійснюючи митну справу, митні органи виконують такі основні завдання, зокрема, проведення верифікації (встановлення достовірності) сертифікатів про походження товарів з України та видача у випадках, встановлених чинними міжнародними договорами, сертифікатів походження.
Частиною першою статті 43 Закону визначено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
Відповідно до статті 46 МК України у разі вивезення товарів з митної території України сертифікат про походження товару з України в тих випадках, коли він необхідний і це відображено у національних правилах країни ввезення чи передбачено міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку, видається органом або організацією, уповноваженими на це відповідно до закону.
Згідно з частинами першою – третьою статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.
Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
Законом України від 08.11.2017 №2187-VIІI «Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» передбачено приєднатися до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі - Конвенція), яка набирає чинності для України в перший день другого місяця після внесення Україною депозитарію Конвенції документа про приєднання.
Статтею 1 частини І загальних положень Конвенції визначено, що Конвенція встановлює положення про походження товарів, що продаються згідно із відповідними угодами, укладеними між Договірними Сторонами.
Поняття «походження товарів» і методи адміністративного співробітництва, що мають відношення до них, викладені в Доповненнях до цієї Конвенції. У Доповненні І викладено загальні правила для концепції походження товарів та методів адміністративного співробітництва. У Доповненні II викладено конкретні положення, які застосовуються між певними Договірними сторонами та відмінні від положень, зазначених у Доповненні І (ч. 2 ст. 1 Загальні положення Конвенції).
Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 15 розділу V Підтвердження походження Доповнення І Конвенції, вбачається що товари, що походять з однієї з договірних сторін, і ввозяться в інші договірні сторони, підпадають під дію цієї угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження, зокрема, сертифікат з перевезення товару ЕUR. 1, зразок якого наведений у Додатку III а.
Стаття 16 Доповнення І Конвенції визначає, зокрема, процедуру видачі сертифіката з перевезення товару ЕUR.1 або ЕUR-МЕD.
Сертифікат з перевезення товару ЕUR. 1 або ЕUR-МЕD має бути виданий митними органами Договірної сторони-експортера на письмову заявку експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником (ч. 1 ст. 16 Доповнення І Конвенції).
Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару ЕUR. 1 або ЕUR-МЕD, а також бланк заявки, зразок якої наведений у Додатку III а і b. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і відповідно до норм національного законодавства країни експорту. Якщо ці бланки заповнюються від руки, вони повинні заповнюватися ручкою друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього графі, не залишаючи вільних рядків. Якщо графа не заповнена повністю, під останнім рядком опису проставляється горизонтальна лінія, вільне місце перекреслюється (ч. 2 ст. 16 Доповнення І Конвенції).
Експортер, який подає заявку про видачу сертифіката з перевезення товару ЕUR. 1 або ЕUR-МЕD, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів Договірної сторони- експортера, у якій видається сертифікат з перевезення товару ЕUR. 1 або ЕUR-МЕD, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цієї Конвенції (ч. 3 ст. 16 Доповнення І Конвенції).
Відповідно до ч. 4 ст. 16 Доповнення І Конвенції без обмеження розуміння пункту 5 сертифікат з перевезення товару ЕUR. 1 має бути виданий митними органами договірної сторони-експортера в наступних випадках, зокрема: (а) якщо товари експортуються з однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(1) до однієї з інших договірних сторін відповідно до статті 3(1) та (і) відповідні товари можуть вважатися такими, що походять з договірної сторони-експортера, з договірної сторони-імпортера чи однієї з інших договірних сторін відповідно до статті 3(1), з якими застосовується кумуляція, без застосування кумуляції з матеріалами, що походять з однієї з договірних сторін відповідно до статті 3 (2), та виконують інші вимоги цієї конвенції; (b) якщо товари експортуються з однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(1) до однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(2) чи з однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(2) до однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(1) та (і) відповідні товари можуть вважатися такими, що походять з договірної сторони-експортера, з договірної сторони-імпортера, без застосування кумуляції з матеріалами, що походять з однієї з інших договірних сторін, та виконують інші вимоги цієї Конвенції..; (с) якщо товари експортуються з однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(2) до однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(2) та (і) відповідні товари можуть вважатися такими, що походять з договірної сторони-експортера, чи з договірної сторони-імпортера, без застосування кумуляції з матеріалами, що походять з однієї з договірних сторін, та виконують інші вимоги цієї Конвенції.
Відповідно до частини першої статті 4 розділу II Визначення поняття «Походження товарів» доповнення І Конвенції до товарів, які цілком вироблені в певній країні, відповідно до наступних товарів, які повинні вважатися цілком виробленими в договірній стороні, коли вони експортуються в іншу договірну сторону відносяться зокрема (і) відходи та брухт одержані в результаті виробничих операцій на території країни; (b) вироби, що були у вжитку, зібрані там та придбані виключно для відновлення сировинних матеріалів, включаючи використані шини, придатні лише їхнього для відновлення або використання для відходів.
Пунктом 7 статті 16 Доповнення до Конвенції визначено, що митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару ЕІЖ.1 або ЕІЖ-МЕО, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також для виконання інших умов цієї Конвенції. Для цих цілей вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть доцільними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї Статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена графа, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.
Порядок заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару ЕUR. 1 або ЕUR-МЕD передбачений наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2021 №139, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.03.2021 за №355/35977 (далі - Наказ №139).
Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Наказу №139 для отримання сертифіката EUR.1 або EUR-MED експортер або його уповноважений представник має подати структурному підрозділу митниці, на який покладено функції з видачі сертифіката, такі документи:
письмову або електронну заяву, що містить декларацію від експортера (далі - заява), за формою, визначеною Конвенцією та Угодами;
електронну копію сертифіката EUR.1 або EUR-MED у разі заповнення його машинописом та (за наявності) заповнений відповідно до вимог Конвенції або Угод бланк сертифіката EUR.1 або EUR-MED;
оригінал сертифіката EUR.1 або EUR-MED, не прийнятого з технічних причин митними органами країни імпорту, у разі видачі митницею після експорту (реекспорту) на його заміну сертифіката EUR.1 або EUR-MED відповідно до розділу IV цього Порядку;
декларацію постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження (додаток 1), та/або декларацію постачальника (виробника) товарів, що не мають преференційного статусу походження (додаток 2), та/або довгострокову декларацію постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження (додаток 3), та/або довгострокову декларацію постачальника (виробника) товарів, що не мають преференційного статусу походження (додаток 4) (далі - декларація), що підтверджують преференційне походження товарів з України відповідно до правил визначення преференційного походження, встановлених Конвенцією та Угодами, та/або їх електронні (скановані) копії.
Статтею 27 Доповнення І до Конвенції визначено, що документи, зазначені в Статтях 16(3) та 21 (5). що використовуються для підтвердження того, що товари, вказані в сертифікаті з перевезення товару ЕІЖ.1 або ЕІЖ-МЕО. або декларації про походження або декларації про походження ЕІЖ-МЕО можуть бути визнані такими, що походять з Договірної Сторони й відповідають іншим вимогам цієї Конвенції, можуть включати, серед іншого, наступне:
прямі свідчення процесів, виконаних експортером чи постачальником для отримання розглядуваного майна, що містяться, наприклад, у його обліковій документації чи у внутрішній системі обліку;
документи, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені у відповідній Договірній Стороні, якщо застосування таких документів відповідає національному законодавству;
документи, що підтверджують обробку матеріалів у відповідній Договірній Стороні, видані чи складені у відповідній Договірній Стороні, якщо застосування таких документів відповідає національному законодавству;
сертифікати з перевезення товару ЕІЖ.1 або ЕІЖ-МЕО, або декларації про походження або декларації про походження ЕІЖ-МЕО, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в у відповідній Договірній Стороні згідно з цією Конвенцією;
належні свідчення про обробку або переробку, виконані за межами відповідної Договірної Сторони згідно з положеннями Статті 11, які підтверджують, що вимоги цієї статті були виконані
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ТОВ «Гранд Паллет» звернулося до митного поста «Ліски» Київської митниці із заявою про видачу сертифіката з перевезення (походження) товарів з України за формою EUR.1 або EUR-MED.
Рішеннями Київської митниці від 31.03.2023 №UA100180/23/000155 та від 13.04.2023 №UA100180/23/000174 відмовлено ТОВ «Гранд Паллет» у видачі сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED.
Стосовно вимоги митного органу про ненадання Акту списання основних засобів АТ «Укрзалізниця» необхідно суд зазначає, що у листі від 10.04.2023 №10-01/23 від 10.04.2023 позивач вказав про відмову в отриманні вказаного акту зі сторони АТ «Укрзалізниця» у зв`язку з належністю подібних документів до внутрішнього документообігу. 
При цьому, суд враховує, що для підтвердження списання товару ТОВ «Гранд Паллет» було надано акти прийому-передачі №10, №11, №12 за Договором №14-2022, у яких джерелом походження металів чорних (вторинних) визнається розробка в металобрухт та списання основних засобів. 
Окрім того вказаними актами визначалося, що постачальником металобрухту є АТ «Укрзалізниця» в особі філії «ДВРЗ» АТ «Укрзалізниця», а одержувачем визначено ТОВ «Гранд Паллет». 
Суд зазначає, що вказаний факт додатково підтверджує одержання металобрухту у результаті виробничої діяльності на території України, що є важливою умовою для отримання сертифікату EUR.1 відповідно до Наказу №139.
Порядок здійснення заготівлі металобрухту та операцій з металобрухтом визначено статтею 4 Закону №619-XIV, відповідно до якої приймання металобрухту від суб`єктів господарювання оформлюється актом приймання, в якому зазначаються найменування та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) та місцезнаходження з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Порядок приймання, зберігання і методи випробувань металобрухту чорних та кольорових металів встановлюються відповідно до вимог законодавства.
При цьому, відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України документом, який засвідчує набуття права власності на товар є договір купівлі-продажу. 
На метали чорні вторинні (металобрухт) для перероблення, а також на продукти їхнього перероблення (шихтовий брухт), які використовують як металургійну сировину, поширюється дія Національного стандарту України «Метали чорні вторинні» Загальні технічні умови ДСТУ 4121-2002 (далі ДСТУ 4121-2002), затвердженого наказом Держстандарту України від 30.09.2002 №516. 
Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4.1 розділу 4 «Технічні вимоги» ДСТУ 4121-2002, металобрухт за характеристиками і показниками якості поділяють на види і підвиди. Кожний окремий вид металобрухту характеризують за способом його утворення, фізичними властивостями, розмірами та масою окремих кусків, мірою засміченості, хімічним складом.
Металобрухт для перероблення повинен відповідати вимогам: таблиці 2 «Характеристика та показники якості металобрухту для перероблення за видами» ДСТУ 4121-2002 (підпункт 4.1.2 пункт 4.1 розділ 4). 
Відповідно до розділу 1 «Сфера застосування» ДСТУ 4121-2002 вимоги розділів 5 «Вимоги безпеки» та 6 «Вимоги охорони навколишнього середовища» цього стандарту є обов`язкові. 
Розділом 7 ДСТУ 4121-2002 встановлені правила приймання металобрухту, відповідно до яких металобрухт приймають партіями. Партія повинна складатися з металобрухту одного виду, яку відвантажують в одиниці транспортних засобів або одиниці пакування, та супроводжують одним документом про якість, який містить: ? ?
- назву підприємства-виробника; 
- ??вид і підвид; походження металобрухту; 
- масу партії товару; дату відправлення; ??
- номер транспортного засобу (вагона, автомобіля тощо) хімічний склад (для вуглецевих чорних металів не регламентовано; 
- для легованих чорних металів за згодою сторін). 
Кожну партію металобрухту потрібно супроводжувати посвідченням про вибухову, хімічну та радіаційну безпечність, встановленому додатком 7 ДСТУ 4121-2002. 
З урахуванням зазначеного, разом з декларацією постачальника (виробника) товарів для підтвердження преференційного статусу походження металобрухту з України для отримання сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED можуть бути подані:
- акт приймання металобрухту, обов`язковість оформлення якого встановлена статтею 4 Закону України «Про металобрухт»;
- технологічна (схема) інструкція та/або довідка виробника про основні операції технологічного процесу, в результаті якого утворюються відходи чорних і кольорових металів Документ про якість (паспорт) за формою, наведеною у додатку Д до ДСТУ 3211:2009/ГОСТ 1639/2009 «Брухт і відходи кольорових металів і сплавів» (у графі 3 паспорта) містяться відомості про походження металобрухту) та/або документ про якість, наведений у розділі 7 «Правила приймання» ДСТУ 4121- 2002 «Метали чорні вторинні. Загальні технічні умови» (документ містить відомості про походження металобрухту) далі ДСТУ 4121-2002; 
- інші документи, що підтверджують виконання критерію походження, відповідно до положень Доповнення І Конвенції до Угоди а також у разі придбання експортером в Україні відходів та брухту чорних і кольорових металів: видаткові накладні/касові ордери або видаткові відомості тощо.
Таким чином, суд доходить висновку, що ТОВ «Гранд Паллет» були надані усі необхідні документи для підтвердження списання основних засобів та підтвердження факту походження товару внаслідок виробничої діяльності на території України.
Стосовно невідповідності адреси ТОВ «Гранд Палет» з адресою, яка зазначена в переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють заготівлю металобрухту суд зауважує, що згідно з частиною четвертою Закону №619-XIV в заяві про внесення інформації до переліку вказується місцезнаходження суб`єкта господарювання та місце провадження діяльності. 
Згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. 
Виходячи із зазначеного, фактична адреса місцезнаходження ТОВ «Гранд Паллет», яка була зазначена у заяві про видачу сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED, відповідає чинному законодавству.
Стосовно відсутності документів, що посвідчують набуття права власності на металобрухт ТОВ «Гранд Паллет» суд зазначає, що позивачем до заяви для видачі сертифіката з перевезення товарів з України за формою EUR.1 було надано Договір купівлі-продажу №14-2022, а також акти приймання-передачі №10, №11, №12. 
Однак, наявність даних документів не були враховані при винесенні оскаржуваних рішень.
Стосовно відсутності інформації щодо адреси місця переробки чи здійснення технологічної операції у наданій технологічній схемі виробничого процесу ТОВ «Гранд Паллет» суд зазначає, що згідно з листом-поясненням до заяви для видачі сертифіката з перевезення товарів з України за формою EUR 1 №10-01/23 від 10.04.2023 позивачем було додано Технологічну карту виробничого процесу ТОВ «Гранд Паллет», у якій зазначена інформація щодо місця переробки чи здійснення технологічних операцій. 
Однак, наявність даних документів не були враховані при винесенні рішення про відмову у видачі сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED №UA 100180/23/000174 від 13.04.2023.
Стосовно відсутності декларації постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження, та/або декларацію постачальника (виробника) товарів, що не мають преференційного статусу походження, що підтверджує преференційний статус походження товарів. з України суд зазначає, що позивачем до заяви для видачі сертифіката з перевезення (походження) товарів з України за формою EUR.1 або EUR-MED було надано Додаток №1 до Порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR - МЕД (пункт 3 розділу III), а саме Декларацію постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження. 
Однак, наявність даних документів не були враховані при винесенні оскаржуваних рішень.
При цьому, суд враховує, що після рішення митного поста «Ліски» Київської митниці про відмову у видачі сертифіката EUR.1 від 31.03.2023 №UA100180/23/000155, ТОВ «Гранд Паллет» було подано лист-пояснення до заяви для видачі сертифіката з перевезення товарів з України за формою EUR.1 №10-01/23 від 10.04.2023, до якого було долучено необхідний перелік документів, а також зазачено про об`єктивні підстави, у зв`язку з якими не можуть бути надані Акти списання основних засобів АТ «Укрзалізниця». 
Однак, у своєму рішенні про відмову у видачі сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED від 13.04.2023 митний пост «Ліски» Київської митниці не врахував додатково надані документи та пояснення ТОВ «Гранд Паллет» та відмовив на ідентичних підставах. 
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішень Київської митниці про відмову у видачі сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED від 31.03.2023 №UA100180/23/000155 та від 13.04.2023 №UA100180/23/000174.
Що стосується вимог позивача про зобов`язання відповідача видати товариству з обмеженою відповідальністю «Гранд Паллет» сертифікат з перевезення (походження) товару EUR. 200 EUR-MED, відповідно до заяви про видачу сертифіката з перевезення товарів за формою EUR.1 на товар «Брухт та відходи вуглецевих (нелегованих) сталей вид №4 ДСТУ 4121-2002, що відповідає коду 6100 згідно стандарту зеленого переліку відходів (Е3/6;12) 67.85 тон згідно інвойсу №GP-1 від 07.02.2023 року, які експортуються згідно контракту 12/5-22/Д від 12.05.2022», суд зазначає таке. 
Згідно із Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Проте, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року), вбачається, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства" (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі "Путтер проти Болгарії" (Putter v. Bulgaria № 38780/02).
У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Волохи проти України" при наданні оцінки повноваженням державним органам суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так суд вказав, що норма права є "передбачуваною", якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. Європейський Суд дійшов до висновку, що втручання не може розглядатися як таке, що було здійснене "згідно із законом", оскільки законодавство України не визначає з достатньою чіткістю межі та умови здійснення органами влади своїх дискреційних повноважень у певній сфері та не передбачає достатніх гарантій захисту від свавілля з боку правоохоронних органів.
Видача сертифіката є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого сертифіката без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.
У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про неможливість суб`єкта владних повноважень видати сертифікати з перевезення товару EUR. 200 EUR-MED, ретроспективно, з урахуванням позиції суду відносно протиправності доводів відповідача щодо неподання позивачем документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифікату.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 у справі "Гурепка проти України" (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п.59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п. 158) (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі "Гарнага проти України" (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд уважає, що і позовні вимоги в частині зобов`язання Київської митниці видати товариству з обмеженою відповідальністю «Гранд Паллет» сертифікат з перевезення (походження) товару EUR. 200 EUR-MED, відповідно до заяви про видачу сертифіката з перевезення товарів за формою EUR.1 на товар «Брухт та відходи вуглецевих (нелегованих) сталей вид №4 ДСТУ 4121-2002, що відповідає коду 6100 згідно стандарту зеленого переліку відходів (Е3/6;12) 67.85 тон згідно інвойсу №GP-1 від 07.02.2023 року, які експортуються згідно контракту 12/5-22/Д від 12.05.2022», підлягають задоволенню.
За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відтак, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Позивач сплатив судовий збір в сумі 5368,00 грн, тому ці витрати, враховуючи задоволення позову, слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 255 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Паллет» до Київської митниці про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними та касувати рішення Київської Митниці про відмову у видачі сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED від 31.03.2023 №UA100180/23/000155 та рішення про відмову від 13.04.2023 №UA100180/23/000174.
Зобов`язати Київську митницю (адреса: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-А, код ЄДРПОУ 43997555) видати товариству з обмеженою відповідальністю «Гранд Паллет» (адреса: 10024, місто Житомир, вулиця Промислова, 19, код ЄДРПОУ 38148737) сертифікат з перевезення (походження) товару EUR. 200 EUR-MED , відповідно до заяви про видачу сертифіката з перевезення товарів за формою EUR.1 на товар «Брухт та відходи вуглецевих (нелегованих) сталей вид №4 ДСТУ 4121-2002, що відповідає коду 6100 згідно стандарту зеленого переліку відходів (Е3/6;12) 67.85 тон згідно інвойсу №GP-1 від 07.02.2023 року, які експортуються згідно контракту 12/5-22/Д від 12.05.2022».
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Паллет» (адреса: 10024, місто Житомир, вулиця Промислова, 19, код ЄДРПОУ 38148737) судовий збір в сумі 5368,00 грн (п`ять тисяча триста шістдесят вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (адреса: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-А, код ЄДРПОУ 43997555).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.