Справа № 676/1339/26 
Провадження № 2/727/1873/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: 

головуючого судді Терещенко О.Є.
при секретарі Довженко А.Д. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (далі – ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», Позивач) ОСОБА_2 звернувся до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 (далі – Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначає, що 22 травня 2023 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та Відповідачем було укладено Кредитний договір № 22.05.2023-100000503. Відповідно до умов цього договору Позичальнику було надано кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 70 днів, з датою повернення кредиту – 30.07.2023. 
Договором передбачено декілька типів процентних ставок за користування кре-дитними коштами. Зокрема, застосовується ставка «Економ» – фіксована процентна ставка у розмірі 1,2% за кожен день користування кредитом, яка діє протягом першого чергового періоду та в період «Економ» (після повної сплати платежів). Також вста-новлена ставка «Стандарт» у розмірі 1,5% за день користування, що застосовується у всі інші періоди. Крім того, договором встановлена комісія за надання кредиту в роз-мірі 15% від суми кредиту, що становить 1200,00 грн.. Кредитні кошти у розмірі 8000, 00 грн. були перераховані на банківську картку Відповідача (маска картки НОМЕР_1 ), що підтверджується відповідними фінансовими документами. 
Позивач вказує, що Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту ви-конував неналежним чином, здійснюючи лише часткові оплати: 1000 грн. від 18.06. 2023, 300 грн. від 06.07.2023, 300 грн. від 08.07.2023, 300 грн. від 10.07.2023, 1000 грн. від 01.08.2023 та 300 грн. від 02.09.2023. Такі дії Відповідача Позивач розцінює як фактичне визнання наявного боргу. У зв`язку з неналежним виконанням умов догово-ру, станом на момент подання позову загальна сума заборгованості Відповідача стано-вить 13 600,46 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту – 5 535,32 грн., заборгованості за процентами – 6865,14 грн. та комісії за надання кредиту – 1 200,00 грн.. Позивач просить суд стягнути вказану заборгованість у повному обсязі, а також покласти на Відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.. Та-кож представник позивача просив розглянути справу за його відсутності в порядку спрощеного провадження та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. 
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2026 року справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Чернівці.
Відповідно, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного про-вадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання якого: АДРЕСА_1 , у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства України. Відзиву на позовну заяву, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від Відповідача до суду не надходило. Беручи до уваги згоду Позивача на заочний розгляд справи, суд на підставі ст. 280, 281 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухва-лення заочного рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обста-вини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив на-ступні обставини.
22.05.2023 року о 12:28 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 був укладений електронний Кредитний договір № 22.05.2023-10000 0503. Відповідно до Заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, Відпо-відач просив надати йому кредит у розмірі 8000,00 грн. на 70 календарних днів. Іден-тифікація Відповідача здійснювалася, зокрема, через Систему BankID НБУ. Згідно з п. 2.3.6 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), позичальник підписує відповідь про прийняття пропозиції електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Матеріалами справи підтверджується, що Відповідач підписав доку-менти, використовуючи одноразовий ідентифікатор «P757», надісланий у вигляді смс-повідомлення на його фінансовий номер телефону НОМЕР_2 . Відповідно до умов Договору, Відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 8000,00 грн.. Цей факт підтверджується Квитанцією системи LIQPAY від 22.05.2023 (ID операції 2316196748), згідно з якою о 12:28 було здійснено переказ 8000,00 UAH на номер платіжного ін-струменту 414949*31 із призначенням платежу «Видача за договором №22.05.2023-100 000503». Крім того, надання послуг з переказу коштів за допомогою системи LiqPay здійснювалося на підставі Договору № 4507, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». 
Судом також встановлено, що Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення всієї суми отриманого кредиту, а також сплати відсотків та комісії належ-ним чином не виконав. Відповідно до детального Розрахунку заборгованості за дого-вором від 22.05.2023 року станом на 10.02.2026 року, загальна сума боргу становить 13600,46 грн.. З цього розрахунку вбачається, що Відповідач дійсно здійснював част-кові погашення заборгованості, а саме: 1000,00 грн. (18.06.2023), 300,00 грн. (06.07. 2023), 300,00 грн. (08.07.2023), 300,00 грн. (10.07.2023), 1000,00 грн. (01.08.2023) та 300,00 грн. (02.09.2023). Вказані кошти були спрямовані на погашення частини нара-хованих відсотків та основного боргу, після чого залишок непогашеного основного боргу (тіла кредиту) склав 5535,32 грн., залишкова сума відсотків – 6865,14 грн., а сума комісії залишилась непогашеною і становить 1200,00 грн.. 
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на вста-новлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електрон-ній формі. Стаття 11 цього ж Закону встановлює, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства електронний правочин має бути підписа-ний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису од-норазовим ідентифікатором. У цій справі суд погоджується з доводами Позивача щодо того, що договір було підписано за допомогою одноразового пароля (смс-коду P757), надісланого на телефон Відповідача, що відповідає правовій позиції Верховного Суду (постанова від 12.01.2021 р. у справі №524/5556/19). Отже, договір є укладеним та має силу письмового документа. 
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законо-давства. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторо-нами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фі-нансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у роз-мірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 1 ст.534 ЦК України визначено черго-вість погашення вимог кредитора у разі недостатності суми проведеного платежу: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, у другу чергу сплачуються процен-ти і неустойка, у третю чергу сплачується основна сума боргу. Суд констатує, що По-зивач здійснював зарахування платежів Відповідача у повній відповідності до вимог вказаної норми. 
Суд також звертає увагу на те, що Відповідач здійснював неодноразові часткові сплати заборгованості за кредитом після закінчення термінів платежів, що в розумінні цивільного права свідчить про визнання ним наявного боргу (правова позиція ВС у справі № 916/2403/18). Стосовно правомірності нарахування комісії за надання креди-ту у розмірі 1200,00 грн., суд виходить з того, що відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за кредитом включають комісії кредито-давця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Умови про спла-ту комісії були чітко погоджені сторонами у Паспорті споживчого кредиту та самій Пропозиції (оферті), з якими Відповідач був ознайомлений до моменту отримання коштів. Оскільки Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б під-тверджували повне погашення кредитної заборгованості, а також не спростував розра-хунки Позивача, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 13600,46 грн. є законними, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з Платіжної інструкції № СЦ00078328 від 12.02.2026 року, Позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2662,40 грн. на рахунок Казначейства України (отримувач ГУК у Хмел.обл/ Кам-По-діл.мтг/22030101). Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з Відповідача на ко-ристь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн.. Щодо орієн-товного розміру витрат на професійну правничу допомогу (6000 грн.), суд зазначає, що Позивачем було зроблено заяву про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Отже, це питання підлягає вирішенню в порядку ст. 246 ЦПК України після отримання відповідних доказів. 
Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280-282 Цивільно-процесуального кодексу України, суд –

ухвалив: 
Ухвалити заочне рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором – за-довольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -ня, РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором №22.05.2023-100000503 від 22.05.2023 року у розмірі 13600,46 (тринадцять тисяч шістсот) гривень (сорок шість) копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обме-женою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в сумі 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні (сорок) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішен-ня може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.Є.Терещенко