Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове)

Справа №439/624/26
Провадження № 2/439/610/26

14 вересня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області
у складі:
головуючого-судді: Петейчука Б.М.,
за участі секретаря судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал»,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача — Ґедзь Ольги Віталіївни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив таке рішення.

Представник позивача — адвокат Ґедзь Ольга Віталіївна, діючи в інтересах ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», звернулася до Бродівського районного суду Львівської області із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стислий виклад позиції заявника.
В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що 13 липня 2026 року Бродівський районний суд Львівської області ухвалив рішення про часткове задоволення позову, а саме: стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту №8379639 від 31.05.2025 року на суму 11 890,70 грн та відшкодування судового збору у розмірі 1 366,10 грн.
Разом з тим, під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат у частині витрат на правничу допомогу. Понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката становлять 4 500,00 гривень. З огляду на вказане, заявник просить ухвалити додаткове рішення та стягнути зазначені витрати з відповідача.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.
Представник позивача Ґедзь О.В. у судове засідання не з`явилася, у заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у його відсутності. Проти її задоволення не заперечив.
Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Мотиви суду
Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 13 липня 2026 року у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 8379639 від 31.05.2025 року позов задоволено частково: стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 11 890,70 грн та судовий збір у розмірі 1 366,10 грн. Під час ухвалення вказаного судового рішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу судом вирішено не було.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір — обґрунтованим (пункт 268). 
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі — Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги — домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво — вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обовязків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обовязків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. 
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). 
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. 
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. 
За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Відповідно до частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 
Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що чинний Цивільний процесуальний кодекс України передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат, а саме:
?дійсність;
?необхідність;
?розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Доказами у справі встановлено, що між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом укладено Договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 року. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано Витяг з Акту № 6ФП від 23.10.2025 р. приймання-передачі наданої правничої допомоги, Витяг з Акту приймання-передачі справ, платіжну інструкцію про оплату наданої допомоги, ордер серії АХ № 1287257 від 03.09.2025 р. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03.04.2018 р.
За змістом наданих документів розмір вартісного виразу наданої професійної правничої допомоги у даній цивільній справі становить 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Оцінюючи надані позивачем докази з точки зору дійсності, належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що послуги з професійної правничої допомоги дійсно надавалися позивачу у зв`язку з розглядом цієї справи і їх розмір є обґрунтованим.
Разом з тим, вирішуючи питання безпосередньо про розподіл вказаних витрат між сторонами, суд враховує імперативні приписи частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до яких судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як убачається з матеріалів справи та рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13 липня 2026 року, позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було задоволено частково в розмірі 51,31 % від ціни позову.
За таких обставин, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2308 (дві тисячі триста вісім) гривень 00 копійок.
Керуючись статтями 133, 137, 138, 141, 247, 263-265, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –

У Х В А Л И В :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2308 (дві тисячі триста вісім) гривень 00 копійок.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Судове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», місцезнаходження: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, код ЄДРПОУ: 43311346.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя        Б.М. Петейчук