Справа № 397/273/26 
н/п : 2/397/981/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

28.07.2026 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді Гайдар Н.І.,
за участю: секретаря судового засідання - Захаренко С.А.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Кушніра Д.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Олександрівка в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» про повернення коштів, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про повернення коштів у сумі 6000,00 грн. 00 коп., стягнення матеріальних збитків у сумі 3000 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн.
Позов мотивований тим, що він є учасником бойових дій і має право на пільгову знижку 75% при сплаті за комунальні послуги, які своєчасно сплачувалися ним в розмірі 25% згідно Закону України. Вказує також, що у нарахуваннях його виплат не врахували, вимагають сплату в повному обсязі. 28.02.2020 Конституційний Суд України визнав незаконним обмеження пільг Ветеранів війни, що затвердив Кабінет Міністрів. Повідомляє, що відбулось незаконне відключення його від електромережі відповідачем та останні вимагали від нього оплати 6 суток, чим нанесли йому матеріальних збитків на суму 3000 грн. Вказує, що йому нанесена моральна шкода шляхом порушення честі і гідності громадянина України, а також зневажання Ветеранів війни, Учасників бойових дій порушенням Закону представниками відповідача.
Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 27.05.2026 матеріали позову передані за підсудністю на розгляд Олександрівському районному суду Кіровоградської області (а.с.26).
Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2026 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву (а.с.33-34).
09.07.2026 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву в якому просив в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК», ознайомившись з матеріалами позовної заяви не погоджується з вимогами позивача та вважає позовні вимоги безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, щов своїй діяльності Товариство керується Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 р. № 2019-VIII та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі - ПРРЕЕ). На виконання вищевказаних норм між Товариством та позивачем 09.08.2022 був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (в письмовому вигляді) за адресою АДРЕСА_1 . До 09.08.2022 постачання електричної енергії позивачу здійснювалось на умовах публічного договору згідно норм ст.ст. 633, 634 ЦК України. 01.07.2020 від позивача надійшла заява щодо надання права користування пільгою «учасника бойових дій» за вищевказаною адресою з копіями документів, що підтверджують отримання такої пільги. На підставі вищевказаної заяви, позивачем отримано пільгу згідно вимог норм чинного законодавства України, в розмірі 75% за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання. Держава надає Споживачу монетизовану пільгу в розмірі 75% в межах середніх норм споживання, при цьому, норма споживання на одну особу складає 70 кВт/год. Крім того, зазначає, що питання надання пільг та подальших дій щодо оплати використаної електричної енергії вже розглядалось у справі № 397/1390/24 між Позивачем та Відповідачем. Вищевказане судове рішення набрало законної сили, а відтак ті самі обставини встановленні рішенням суду, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи щодо яких встановлені ці самі обставини (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Стосовно повернення коштів в сумі 6000 грн. та матеріальних збитків в сумі 3000,00 грн., відповідачем зазначається, що позивачем до позовної заяви долучено квитанції про оплату на загальну суму 6553,64 грн. з яких: квитанція на суму 1500,00 грн. відшкодування витрат з припинення та відновлення постачання електричної енергії та квитанції на суму 5053,64 грн. за використану електричну енергію. Станом на 21.01.2026 року у позивача була наявна заборгованість перед відповідачем у сумі 3990,44 грн. згідно попередження про припинення постачання електричної енергії, яку позивач зобов`язаний сплатити згідно умов укладеного між сторонами договору, а також норм чинного законодавства України. У зв`язку з відсутністю оплати наявної заборгованості, відповідачем вжито комплекс заходів з припинення користування електричної енергії Позивачем до усунення вищевказаних порушень, при цьому, після усунення вказаного порушення, відповідач відновлює електроживлення на об`єкт боржника за умови відшкодування витрат з припинення та відновлення постачання електричної енергії, що передбачено п. 7.12. ПРРЕЕ. Відтак, зазначає про законність та обґрунтованість своїх дій та не вбачає підстав для повернення вищевказаних коштів. Стосовно стягнення 3000,00 грн. матеріальних збитків зазначає, що враховуючи вимоги п.1 ч. 2 ст. 22, ст. 1192 ЦК України, з матеріалів позовної заяви не зрозуміло, яку саме матеріальну шкоду поніс позивач та яким чином ним встановлено суму в 3000,00 грн. Стосовно стягнення моральної шкоди зазначає, що позивачем не доведено факту порушення його прав, свобод чи інтересів з боку ТОВ «КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕК». У своїй позовній заяві про стягнення моральної шкоди позивачем не визначено та не обґрунтовано жодної з підстав та критеріїв оцінки розміру грошового відшкодування моральної шкоди та не надано жодних доказів, які б свідчили про завдання такої шкоди. Зважаючи на зазначене вище, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню (а.с. 43-48). 
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. В судовому засіданні позивач пояснив, що він просить стягнути матеріальні збитки в розмірі 3000,00 грн за зіпсовані продукти після відключення світла в його будинку.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, вказаних у відзиві на позов, зокрема, що відповідач не надає будь-які пільги.
Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є особою яка має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 16.06.2015, а також довідкою Управління соціального захисту населення Олександрівської державної адміністрації Кіровоградської області (а.с. 6-7).
З попередження про припинення постачання електричної енергії №144436 від 21.01.2026 встановлено, що з серпня 2025 року по грудень 2025 року позивач мав заборгованість за спожиту електричну енергію станом на 21.01.2026 в розмірі 3692,36 грн. (а.с.10).
З зазначеного попередження також встановлено, що позивач частково погашав заборгованість за спожиту електроенергію з серпня 2025 року по грудень 2025 включно (а.с. 10).
Квитанцією №28781 від 16.02.2026 підтверджується перерахування коштів на рахунок Олександрівського ЦОС у сумі до зарахування 43,10 грн. за особовим рахунком НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11). 
Квитанцією №5581 від 16.02.2026 підтверджується перерахування коштів на рахунок Олександрівського ЦОС у сумі до зарахування 4940,00 грн. за особовим рахунком НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11). 
Відповідно до квитанції №6130 від 16.02.2026 на рахунок ТОВ "Кіровоградська ОЕК" було внесено суму до зарахування 1418,00 грн. з призначенням платежу: відшкодування витрат з припинення та відновлення постач. е/е згідно рах. ВП-170113621 від 16.02.2026. Платник - Олійник (а.с.11).
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: 75- процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю), 75 - процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.
Судом встановлено, що право позивача ОСОБА_1 та подальших дій щодо оплати використаної електричної енергії було предметом розгляду справи №397/1390/24, за результатами якого прийняно відповідне рішення, що набрало законної сили. 
Так, відповідно до постанови Кропивницького апеляційного суду від 14.01.2026 у справі №397/1390/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06.10.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" про повернення коштів та стягнення моральної шкоди, яким у задоволенні позову відмовлено, без змін.
Зі змісту постанови Кропивницького апеляційного суду від 14.01.2026 встановлено, що : "суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пільги на оплату житлово-комунальних послуг для учасників бойових дій надаються у грошовій формі відповідно до чинного законодавства, а нарахування плати за спожиту електричну енергію здійснюється постачальником у повному обсязі..... Як правильно встановив суд першої інстанції, право апелянта на пільги, передбачені статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», не заперечується та визнається. Разом з тим, чинним законодавством передбачено надання таких пільг у грошовій (монетизованій) формі, а не шляхом зменшення нарахувань постачальником комунальних послуг. Відповідач не є суб`єктом, уповноваженим на надання або перерахунок пільг, а здійснює нарахування плати за фактично спожиту електричну енергію відповідно до умов договору та чинних тарифів. Монетизація пільг не є їх скасуванням або звуженням змісту, а є зміною механізму реалізації, що прямо передбачено Порядком № 373 та узгоджується з правовими позиціями Конституційного Суду України щодо повноважень законодавця та Кабінету Міністрів України у сфері соціальних гарантій, а тому твердження апелянта про неконституційність застосованого механізму пільг ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм права."
Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, судом встановлено, що позивач як учасник бойових дій має у встановленому законом порядку на отримання пільги за користування електроенергією. Проте, така пільга надається не відповідачем і оплата за електроенергією саме відповідачем нараховується позивачу у 100% розмірі. 
Позивачем не надано доказів неправомірності здійснених відповідачем нарахувань за спожиту електричну енергію, як і доказів розміру коштів, що підлягають поверненню.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Таким чином, даючи оцінку доказам та поясненням сторін, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що суду не надано доказів в якому розмірі позивачу надано пільгу у грошовій формі на оплату житлово-комунальних послуг виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів та неможливістю встановити що нарахування є неправомірним, як про те зазначає позивач, а також відсутністю доказів розміру коштів, які необхідно повернути позивачу, і з яких підстав такі кошти позивачем були визначені, в задоволенні позовних вимог про повернення коштів у сумі 6000 грн. слід відмовити повністю. 
Стосовно стягнення 3000,00 грн. матеріальних збитків, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч.3 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо незаконного припинення постачання електричної енергії відповідачем чи порушення прав споживача; придбання ним продуктів харчування на суму 3000 грн. та їх псування в період припинення постачання йому електричної енергії внаслідок незаконних дій відповідача.
Судом встановлено, що позивач мав заборгованість зі сплати коштів за спожиту електроенергію, а тому відповідач мав право на відключення позивача від постачання електричної енергії, що регулюється розділом 7 Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. №312.
За таких обставин відсутні необхідні елементи складу цивільного правопорушення, а саме протиправна поведінка відповідача та причинний зв`язок між його діями і понесеними позивачем витратами, у зв`язку з чим вимоги про стягнення майнової шкоди є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
У зв`язку з тим, що позовні вимоги щодо повернення коштів та стягнення матеріальних збитків не підлягають задоволенню за їх недоведеністю, у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди також слід відмовити у зв`язку з недоведеністю спричинення відповідачем йому такої моральної шкоди.
Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» про повернення коштів стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.
На рішення суду протягом 30 днів з дня його складання може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення суду складено 03.08.2026.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергетична компанія», адреса: Кіровоградська область, місто Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 78, код ЄДРПОУ - 42132581.
Представник відповідача: Кушнір Дмитро Миколайович, РНОКПП – НОМЕР_4 , адреса: Кіровоградська область, місто Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 78, довіреність № 25/07 від 17.12.2025.

Суддя Н.І.Гайдар