Справа № 450/2321/26   Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В. Є. 
Провадження № 33/811/1091/26   Доповідач: Маліновська О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська О.В., з участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 - адвоката Філіповського Віктора Валентиновича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Філіповського Віктора Валентиновича на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2026 року, 
встановив:
постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2026 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 , в дохід держави 665 грн. 60 коп. судового збору. 
Відповідно до оскаржуваної постанови, 03.05.2026 року о 23 год. 15 хв. на вул. Шевченка, буд. 4, в с. Скнилів, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Альфа Ромео» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Перевірка на стан сп`яніння проводилася у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драґер Алкотест». Результат тесту № 1557 позитивний і становить 0,64 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На зазначену постанову адвокат Філіповський В.В. подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2026 року та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, прийнятою з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що судом було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідка, який зміг би підтвердити суттєві обставини події та перебування особи поза межами авто, що є прямим порушенням ст.268 КУпАП.
Звертає увагу, що у момент підходу поліцейських ОСОБА_1 взагалі не перебував в автомобілі, а знаходився на іншому боці проїзної частини разом зі своєю дружиною та собакою. Дана обставина повністю спростовує факт його перебування у статусі водія.
Зазначає, що ОСОБА_1 здійснював видих у прилад тричі поспіль і щоразу результат був «0.00» проміле. У порушення вимог гігієни та інструкції експлуатації приладу, працівники поліції змушували його духати в один і той самий муштук без його заміни. Накопичений конденсат та залишки повітря попередніх спроб штучно викривили результат.
Заслухавши пояснення адвоката Філіповського В.В. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як видно із матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 656466 від 03.05.2026 року, результаті тесту № 1557, згідно якого виявлено 0,64 ‰ алкоголю, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.05.2026 року, згідно якого ОСОБА_1 погодився із результатами тестування; рапортах працівника поліції від 03.05.2026 року, 04.05.2026 року, направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.05.2026 року, відеозаписах, які долучено до матеріалів справи.
Передбачених законом підстав для визнання огляду недійсним апеляційний суд не встановив і таких підстав не наведено апелянтом.
Апеляційним судом було перевірено доводи апелянта щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 т транспортним засобом марки «Альфа Ромео» номерний знак НОМЕР_1 за обставин викладених у протоколі про адмінстративне правопорушення та встановлено, що такі доводи є голослівними, спрямованими на уникнення від адміністративної відповідальності.
Так, із оглянутого апеляційним судом відеозапису видно, що спілкування водія ОСОБА_1 із працівниками поліції розпочинається поблизу патрульного автомобіля. У транспортного засобу марки «Альфа Ромео» номерний знак НОМЕР_1 ввімкнена аварійна сигналізація. У процесі розмови із працівникам и пат руль ної поліції водій ОСОБА_1 повідомив, що « пив багато вчора….сьогодні пів бокальчика». При цьому жодного разу факт керування автомобілем марки «Альфа Ромео» номерний знак НОМЕР_1 – ОСОБА_1 не заперечив.
Крім того, ОСОБА_1 власноручно підписав роздруківку за результатом проходження за згоди водія тесту № 1557, згідно якого виявлено 0,64 ‰ алкоголю, чим висловив згоду із зазначеним фактом. Відтак покликання апелянта про те, що водію ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я є неспроможними.
Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють пояснення аналогічні тим, що викладені у письмових поясненнях (а.с .26-27) та клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення захисника Філіповського В.В. (а.с .48-49), які були предметом детального дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив:
апеляційну скаргу адвоката Філіповського Віктора Валентиновича – залишити без задоволення.
Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА