Справа №333/2996/26
Провадження №2/333/3221/26
ЗАОЧНЕ рішення
Іменем України
21 серпня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.
за участю секретаря судового засідання Яблуновської А.О.,
розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
У березні 2026 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2016376108_CARD від 14.09.2017 року в розмірі 55 605, 29 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.09.2017 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2016376108_CARD, за яким кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання і повернення кредиту, що розміщені на офіційному веб-сайті кредитодавця.
15.03.2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу № 15/03/24, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2016376108_CARD року та згідно якого сума боргу перед новим кредитором - позивачем (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 55 605, 29грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту -35 307, 93 грн.; заборгованість за відсотками – 20 297, 36грн.
Відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 20.03.2026 року провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом розміщення оголошення на сайті суду, оскільки остання зареєстрована на території м. Мелітополь Запорізької області, яка є тимчасово окупованою територією України. Відповідачка відзив на позовну заяву не подала.
За таких обставин, суд вважає відповідачку належним чином повідомленою та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.
Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Судом встановлено, що 14.09.2017 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 2016376108, відповідно до якого позивач зобов`язався надати та надав відповідачу на споживчі потреби кредит на придбання товару у продавця на загальну суму 3400, 00 грн., а позичальник зобов`язалася частинами (згідно узгодженого графіку) повернути кредит разом з нарахованими процентами (за фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,01 %) до 14 грудня 2018 року.
Факт придбання відповідачем товару в ТОВ «Комфі Трейд» за вищевказані кредитні кошти, надані АТ «ОТП БАНК» підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи чеком ТОВ «Комфі Трейд» від 14.09.2017 року про оплату товару, видатковою накладною № ЧМLC2-0016 від 14.09.2017 року, рахунком-фактурою № СФМLC-0000006933 від 14.09.2017 року, специфікацією до кредитного договору від 14.09.2017 року, згідно з якою АТ «ОТП БАНК» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику кредит у розмірі 3400, 00 грн.
Також, в межах вказаного вище Договору про споживчий кредит, АТ «ОТП БАНК» та відповідач домовились про видачу та обслуговування кредитної картки позичальника № 2016376108_CARD, відповідно до якої погодили відкриття банком на ім`я відповідача карткового рахунку з типом картки – МasterCard Standard та отримання нею електронного платіжного засобу у вигляді картки з встановленою на ньому відновлювальною кредитною лінією у розмірі 1 000, 00 грн. та наступними умовами обслуговування кредитної лінії - нарахування процентів за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом у розмірі 40 % річних, у разі виникнення несанкціонованого овердрафту - 0,15% на день від суми заборгованості, протягом пільгового періоду - 0,01 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом. 
В Договорі зазначено, що позичальник гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями Угоди, Публічного договору, Правил та Тарифів Банку, з якими він ознайомився сам.
Відповідно до Паспорту споживчого кредиту від 14.09.2017 року основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: кредит у розмірі 3400,00 грн. строком на 15 місяців; фіксована процентна ставка 0,01% річних.
Вищевказаний Договір та Паспорт споживчого кредиту підписані відповідачкою особисто 14.09.2017 року. Також, відповідачкою 14.09.2017 року підписано графік платежів та розрахунку загальної вартості кредиту.
Таким чином відповідачка уклала в межах кредитного договору № 2016376108, договір №2016376108_CARD з АТ «ОТП БАНК» з метою отримання кредитних коштів, в форматі кредитної лінії .
На підтвердження виконання банком зобов`язань за договором №2016376108_CARD від 14.09.2017 суду надано виписку з рахунка приватного клієнта № 2016376108_CARD за період з 14.09.2017 по 15.03.2024.
З цієї виписки суд вбачає, що відповідачка з 30.10.2017 року по 26.04.2022 року активно користувалась коштами на рахунку, зокрема, вносила кошти на погашення кредиту, розраховувалась в терміналах, знімала готівку, поповнювала рахунок, тощо.
Згідно зі складеним первісним кредитором АТ «ОТП Банк» розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2016376108_CARD від 14.09.2017 року, згідно з яким станом на 15.03.2024, використано коштів 58 623, 51 грн., надходження коштів на рахунок 47 107,50 грн., нараховані відсотки 34 933, 72 грн., плата за обслуговування рахунку/ списання за смс-інформування – 9155,56 грн., загальна заборгованість становить 55 605, 29 грн.
Отже, первісний кредитор виконав передбачені договором зобов`язання, надавши відповідачу кредит у вигляді ліміту на кредитну картку.
15.03.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 15/03/24, за яким АТ «ОТП БАНК» передає позивачу за плату, а останній приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками(п.1.1. Договору).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2016376108_CARD від 14.09.2017 року в розмірі 55 605, 29 грн., з яких: 35 307, 93 грн. - сума заборгованості за тілом; 20 297, 36 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Зі змісту та форми Договору відступлення права вимоги судом не встановлено обставин, які би свідчили про його нікчемність. Доказів того, що вказаний Договір визнаний судом недійсним, матеріали справи не містять.
Отже, до ТОВ «Діджи Фінанс» відповідно до укладених договорів перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2016376108_CARD від 14.09.2017 року.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Згідно зі ст. ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано обставини щодо укладення між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору №2016376108_CARD від 14.09.2017 року та належне виконання первісним кредитором свого зобов`язання, а саме надання позичальнику кредитних коштів відповідно до умов договору.
При цьому, тягар доказування належного виконання своїх зобов`язань відповідачем, зокрема щодо повернення тіла кредиту, сплати процентів, передбачені договором, лежить саме на позичальнику.
Відповідачем не подано контррозрахунку заборгованості, не наведено обґрунтованих заперечень щодо конкретних складових боргу, не надано доказів неправильності здійснених банком нарахувань або застосування процентних ставок, що не передбачені договором.
З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., який підлягає стягненню на його користь з відповідача.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлялась у позовній заяві вимога про відшкодування понесених ним судових витрат, які складаються в тому числі із витрат понесених на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні цього питання суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. Ціна позову складає 55 605,29 грн., фактично адвокатом складено лише позовна заява, що не є складною за змістом. Судовий розгляд справи здійснений без участі представника позивача, що не потребувало витрат часу адвоката для участі у судових засіданнях.
Отже, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, щодо зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача до 4000,00 грн.
Керуючись ст.ст.4, 11, 12, 13, 77- 81, 137, 141, 247, 263-265, 268, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 42649746, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851) заборгованість за кредитним договором № 2016376108_CARD від 14.09.2017 року в розмірі 55 605 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот п`ять) гривень 29 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 42649746, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851) судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 42649746, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повне судове рішення складене 21.08.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська