3/130/450/2026 
130/1744/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13.07.2026 р. м. Жмеринка
Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши матеріали, що надійшла з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого директором ПП «Інтерпром» - за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 673442 та ЕПР 1 № 673459, 25.04.2026 о 13:25:00 в м. Жмеринка, по вул. Київська ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота Ленд Крузер», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи обгін не переконався у безпечності бокового інтервалу, здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа Соренто», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та того ж числа (25.04.2026) о 13:00:00 залишив місце ДТП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 13.1, 14.6 ґ та 2.10 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Постановою суду дані матеріали відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 . Шишковська А.Б., яка діє на підставі ордеру, просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, в зв`язку з тим, що згідно матеріалів справи подія ДТП сталась 25.04.2026 о 13:25 год, поблизу с. Слобода – Межирівська Жмеринського району Вінницької області, натомість згідно фабули протоколів, складених відносно ОСОБА_1 вбачається, що місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень вказано м. Жмеринка Вінницької області, вул. Київська, що не відповідає дійсності. Крім того, із складених працівниками поліції протоколів вбачається, що 25.04.2026 о 13:00 год ОСОБА_1 в м. Жмеринка по вул. Київській залишив місце вчинення ДТП, яка відбулась за його участі 25.04.2026 о 13:25 год, тобто останній залишив місце ДТП раніше ніж вчинив його.
Присутній в судовому засіданні ОСОБА_2 , який являється другим учасником ДТП та керував автомобілем «Кіа Соренто», державний номерний знак НОМЕР_2 підтвердив, що подія сталась саме на відрізку дороги Т0218 с. Слобода – Межирівська Жмеринського району Вінницької області о 13:25 год. 
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення - це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.
Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.252 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно з ч. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).
Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" рішення від 15.05.2008, справа "Озтюрк проти Німеччини" рішення від 21.02.1984, "Маліге проти Франції " рішення від 23.09.1998, "Гурепко проти України" від 08.04.2010).
З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, суд вважає, що складені стосовно ОСОБА_1 протоколи не може бути визнаний належними та достатніми доказом наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.122-4, 124 КУпАП, з огляду на те, що обставини обвинувачення висунуті в них не відповідають фактичним обставинам справи, а саме щодо місця та часу вчинення адміністративного правопорушення. 
Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, ураховуючи пояснення учасників судового засідання, суд приходить до висновку виправдати ОСОБА_1 за висунутими звинуваченнями щодо вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі, оскільки вони не підтверджені належними доказами. Відповідно провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст.ст. 124, 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за статтями 122-4, 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ