ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" вересня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/725/26 
Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,
розглянув матеріали справи
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"
про: стягнення 354 212,48 грн

секретар судового засідання: С.Коваль
представники сторін:
від позивача: П.Карплюк (поза межами приміщення суду)
від відповідача: С.Гуз (в залі суду)

СУТЬ СПОРУ
Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про стягнення 57 089 231,26 грн, з яких: 56 897 994,41 грн заборгованість та 191 236,85 грн річних. 

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позовні вимоги аргументовані тим, що 01.01.2024 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" уклали договір №0527-03041-ПД, який встановлює порядок та умови надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачам системи передачі.
Всупереч договірним положенням, користувач допускав прострочення виконання своїх обов`язків щодо строків оплати фактичної вартості наданої послуги у період з березня 2026 року по червень 2026 року включно, у зв`язку з чим позивач реалізує своє право, передбачене законодавством України щодо нарахування 3% річних.
Відповідач у своєму відзиві вказав, що стягнення заявленої суми по договору від 01.01.2024 №0527-03041-ПД задоволенню не підлягає, оскільки з 01.01.2024 року неодноразово договірні відносини між сторонами змінювалися, шляхом затвердження позивачем відповідним наказом умов нового договору та визнаючи нечинним попередню редакцію наказу разом із попереднім договором, а 06.08.2025 сторони уклали договір №0527-03041-ПД в новій редакції, який діє на теперішній час. Тобто рахунки – фактури та акти надання послуг за спірний період позивачем виставлялися не по діючих договорах.
Оскільки рахунки та акти надання послуг позивачем оформлені по договору від 01.01.2024, зобов`язання по якому припинилося після 07.06.2024, то відповідно вартість наданих послуг вказана в рахунках та актах надання послуг виставленні поза умовами діючого договору від 06.08.2025 року. Тобто оплата по рахунках та актах надання послуг за спірний період не настала. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заявлених коштів є передчасною та такою, що задоволенню не підлягає.
Згідно з розрахунком позовних вимог, позивач здійснив нарахування 3% річних виходячи із планових обсягів наданих послуг.
В даному випадку, для визначення суми 3% річних потрібно виходити із обсягу фактично наданої послуги, оскільки зобов`язання зі сплати грошових коштів у ПрАТ "Рівнеобленерго" виникає саме за фактично надані послуги, з огляду на що, нарахування позивачем 3% річних на планові платежі є безпідставним.

Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 5 червня 2026 року відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 23 червня 2026 року.
22 червня 2026 року відповідач подав відзив на позов.
У судовому засіданні 23 червня 2026 року суд оголосив перерву до 28 липня 2026 року.
24 червня 2026 року позивач подав відповідь на відзив.
26 червня 2026 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив.
27 липня 2026 року відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення частини основного боргу.
Ухвалою від 28 липня 2026 року підготовче засідання відкладене на 11 серпня 2026 року.
31 липня 2026 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" 106 278 506,66 грн заборгованості та 354 212,48 грн відсотків річних.
4 серпня 2026 року позивач подав до суду додаткові пояснення.
5 серпня 2026 року відповідач подав до суду додаткові пояснення.
6 серпня 2026 року відповідач подав заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості.
6 серпня 2026 року відповідач подав заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог.
7 серпня 2026 року позивач подав пояснення на заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог.
Ухвалою суду від 11 серпня 2026 року суд прийняв до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про збільшення розміру позовних вимог, закрив провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" стягнення 106 632 719,14 грн, у частині вимог про стягнення 106 278 506,66 грн основної заборгованості, закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 9 вересня 2026 року.
Таким чином, станом на даний час предметом спору є стягнення відсотків річних в сумі 354 212,48 грн.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов.
В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.
Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є юридичною особою, яка утворена як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, унаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство" (пункт 1.1 Статуту Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго").
Позивач є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до статті 108 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), пункту 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, пункту 3.2 Статуту Позивача.
Відповідно до частини першої статті 31 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператором системи передачі є суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії.
Згідно з частинами 4, 5 статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії", оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором. Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі.
Оплата послуг з передачі електричної енергії та послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління здійснюється за тарифами, які визначаються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики.
Згідно з пунктом 5 розділу ХVII "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного вище закону до початку діяльності сертифікованого оператора системи передачі функції, права та обов`язки оператора системи передачі відповідно до цього Закону виконує державне підприємство, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України, або акціонерне товариство, утворене в процесі перетворення державного підприємства, яке має ліцензію на провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електромережами.
Акціонерним товариством, утвореним в процесі перетворення державного підприємства, що здійснювало централізоване диспетчерське (оперативно технологічне) управління ОЕС України та має відповідну ліцензію, є позивач.
Отже, оператором системи передачі, тобто юридичною особою, відповідальною за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії є Позивач.
Відносини на ринку електричної енергії регулюються нормами чинного законодавства, зокрема, Законом України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон), Кодексом системи передачі (далі - КСП), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 309 (зі змінами), Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307 (зі змінами), Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (зі змінами), Кодексом системи розподілу, Кодексом комерційного обліку, ліцензій.
Оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно технологічного) управління затверджуються Регулятором. Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються зокрема договори про надання послуг з передачі.
Відповідно до Постанови НКРЕКП від 29.09.2023 №1763 затверджено Зміни до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 309. Оператор системи передачі (далі - ОСП) протягом 2-х робочих днів з дня набрання чинності цією постановою оприлюднює на своєму офіційному вебсайті редакцію Типового договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії з роз`ясненням порядку їх укладення.
ОСП та Користувачам системи передачі, які на день набрання чинності цією постановою мають чинний /або уклали у період до 31 грудня 2023 року (включно) договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (далі - договір ОДУ) та/або договір про надання послуг з передачі електричної енергії (далі - договір на передачу) (далі - існуючі Користувачі), у строк до 1 січня 2024 року укласти договір ОДУ та/або договір на передачу, які набирають чинності з 1 січня 2024 року, за спрощеною процедурою приєднання на умовах діючих договорів (індивідуальних характеристик, зазначених в додатках до цих договорів, реквізитів тощо) (далі - спрощена процедура), шляхом підписання заяв-приєднання, які є додатками 1 та 2 до цієї постанови. ОСП протягом 30 днів з дня набрання чинності цією постановою надати за допомогою сервісу електронного документообігу існуючим Користувачам підписані зі свого боку примірники додаткових угод про припинення дії діючих договорів ОДУ та/або договорів на передачу та заяви-приєднання до договорів ОДУ та/або договорів на передачу. Існуючим Користувачам протягом 30 днів з дня отримання від ОСП проєкту додаткової угоди про припинення дії договору та заяви-приєднання, але не пізніше 22 грудня 2023 року, повернути їх ОСП підписаними зі свого боку.
Після підписання з боку існуючого Користувача додаткової угоди про припинення дії договору ОДУ та/або договору з передачі та заяви-приєднання, ОСП протягом десятиденного строку, але не пізніше 29 грудня 2023 року, направляє такому Користувачу повідомлення про приєднання до договору ОДУ та/або договору з передачі.
Наказом від 03.10.2023 №550 затверджено умови договору про надання послуг з оперативно - диспетчерського управління (ОДУ) (https://ua.energy/wp-content/uploads/2023/10/Dogovir-pro-nadannya-poslug-z-dyspetcherskogo-operatyvno-tehnologichnogo-upravlinnya-_.pdf), який є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачам системи передачі (далі - користувач) (чинна редакція затверджена наказом ПрАТ "НЕК"Укренерго" №627 від 6.08.2024 року).
Відповідачем 29.11.2023 року подана заява-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії.
Позивач листом від 30.11.2023 №01/65680 повідомив відповідача про укладання договору про надання послуг з передачі електричної енергії із ідентифікатором договору №0527-02041-ПП, дата акцептування 01.01.2024.
Таким чином сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, 01.01.2024 року укладений договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0527-02041-ПП (далі - договір), за умовами пункту 1.1 якого договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання користувача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.
Договір регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України (пункт 2.1).
За цим договором оператор системи передачі (ОСП) безперервно надає послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі також послуга).
Відповідно до пункту 2.2 договору користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору.
Пунктами 3.3 та 3.4 договору обумовлено, що обсяг наданої послуги визначається відповідно до розділу XI КСП, а планова та/або фактична вартість послуги визначається як добуток діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
Відповідно до пункту 3.5 договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 1-й платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2-й платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3-й платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Відповідно до пунктів 3.6, 3.7 договору плановий обсяг послуги, що застосовується для визначення її планової вартості, визначається на підставі даних адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну декаду розрахункового періоду. Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуг ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі – сервіс, або автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Вартість фактично наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання послуги направляються користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості фактично наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в "Системі управління ринком", що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені правилами ринку.
Оплату вартості послуги (після коригування обсягів та вартості послуг) користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно), або акт надання послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно). Такі акти виконавець (ОСП) направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники акта надання послуги та/або акта коригування до актів надання послуги в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.
Згідно з пунктом 3.8 договору користувач здійснює підписання актів надання послуги та актів коригування до актів надання послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.
Договором також визначено порядок врегулювання та корегування розбіжностей між сторонами договору.
У розділі 4 договору сторони обумовили, зокрема, обов`язок позивача своєчасно та професійно надавати послугу та його право своєчасно і в повному обсязі отримувати плату за надану послугу, а також обов`язок відповідача своєчасно і в повному обсязі здійснювати розрахунки за цим договором.
Пунктом 11.1 договору визначено, що ОСП щокварталу оформлює акт звірки розрахунків наданої послуги відповідно до форми, наведеної в додатку 5 до цього договору, та в строк до 30 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надсилає його користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (за допомогою сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом уповноваженої особи. Користувач протягом 3 робочих днів з дня отримання акта звірки розрахунків наданої послуги заповнює його зі своєї сторони, підписує його та повертає один примірник ОСП.
За окремим запитом користувача оформлюється відповідний акт звірки розрахунків наданої послуги.
Водночас пункт 11.2 договору визначає, що у разі виникнення розбіжностей в акті звірки розрахунків наданої послуги користувач має право протягом 3 робочих днів з дня отримання такого акта відобразити такі розбіжності із відповідним обґрунтуванням в отриманому акті звірки, підписати та повернути його ОСП. Якщо сторони не дійшли згоди, розбіжності та суперечки вирішуються у порядку, встановленому главою 12 цього договору. У свою чергу відповідно до пункту 11.3 Договору акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, рахунки, будь-які повідомлення за цим договором повинні направлятися однією стороною іншій за допомогою сервісу, електронною поштою, а також можуть бути підтверджені рекомендованим листом, іншим реєстрованим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому договорі.
Відповідно до пункту 11.5 договору будь-які документи, що створюються/ укладаються сторонами під час виконання цього договору (у тому числі акт надання послуги або акт коригування до акта наданої послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами в один і той самий спосіб.
Пункт 11.6 договору визначає, що рахунки, акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків та повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачу, яка підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції. Електронний документ, який направляється стороною на виконання договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з моменту набуття документом статусу "Доставлено" у сервісі. Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
Згідно з пунктом 11.7 договору для забезпечення електронного документообігу сторони зобов`язуються здійснити реєстрацію в сервісі та дотримуватися правил та інструкції користування сервісом, які ним передбачені.
Суд встановив, що на виконання умов договору позивачем формувались та направлялись відповідачу відповідні рахунки, а саме:
- за березень 2026: рахунок - фактуру №ДУ-0091835/0527-03041-ПД від 14.03.2026 року на суму 9 987 048,34 грн; рахунок - фактуру №ДУ-0092609/0527-03041-ПД від 24.03.2026 року на суму 9 258 297,42 грн; рахунок - фактуру №ДУ-0093387/0527-03041-ПД від 04.04.2026 року на суму 10 132 868,32 грн.
31.03.2026 року позивач склав акт приймання-передачі послуги №ДУА-0024541 за березень 2026 року, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги становив 222 511,060971 МВт*год вартістю 29 379 470,45 грн з ПДВ (10 червня 2026 року скориговано актом №ДУА_К-0006508. Вартість послуг після коригування 29 366 786,33 грн з ПДВ).
Позивач вказує, що станом на 27.05.2026 року відповідач частково сплатив заборгованість згідно з актом приймання - передачі послуги від 31.03.2026 року на суму 16 218,77 грн;
- за квітень 2026: рахунок - фактуру №ДУ-0094966/0527-03041-ПД від 14.04.2026 року на суму 9 330 449,70 грн; рахунок - фактуру №ДУ-0095739/0527-03041-ПД від 24.04.2026 року на суму 9 079 864,39 грн; рахунок - фактуру №ДУ-0096536/0527-03041-ПД від 04.05.2026 року на суму 9 115 057,68 грн.
30.04.2026 року позивач склав акт приймання-передачі послуги № ДУА-0025364 за квітень 2026 року, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги становив 208 539,661389 МВт*год вартістю 27 534 742,73 грн з ПДВ (09 липня 2026 року скориговано актом №ДУА_К--0006557. Вартість послуг після коригування 27 527 716,72 грн з ПДВ).
Зазначений акт надісланий відповідачеві 11.05.2026 року та одержаний останнім 12.05.2026 року.
На оплату акту приймання - передачі послуги від 30.04.2026 року відповідачу було виставлено рахунок - фактуру №ДУ-0097326/0527-03041-ПД від 11.05.2026 року;
- за травень 2026: рахунок - фактуру №ДУ-0098108/0527-03041-ПД від 14.05.2026 року на суму 8 185 848,26 грн; рахунок - фактуру №ДУ-0098878/0527-03041-ПД від 25.05.2026 року на суму 8 086 716,23 грн; рахунок - фактуру №ДУ-0099651/0527-03041-ПД від 04.06.2026 року на суму 8 763 672,12 грн.
31.05.2026 року позивач склав акт приймання-передачі послуги №ДУА-0026212 за травень 2026 року, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги становив 189 368,994189 МВт*год вартістю 25 003 524,52 грн з ПДВ.
Зазначений акт надісланий відповідачеві 11.06.2026 року та одержаний останнім 12.06.2026 року.
На оплату акту приймання - передачі послуги від 31.05.2026 року відповідачу було виставлено рахунок - фактуру №ДУ-0100444/0527-03041-ПД від 11.06.2026 року;
- червень 2026 року: рахунок - фактуру №ДУ-0101225/0527-03041-ПД від 15.06.2026 року на суму 7 935 565,08 грн; рахунок - фактуру №ДУ-0102007/0527-03041-ПД від 25.06.2026 року на суму 8 047 356,56 грн; рахунок - фактуру №ДУ-0102792/0527-03041-ПД від 04.07.2026 року на суму 8 382 153,56 грн.
30.06.2026 року позивач склав акт приймання-передачі послуги №ДУА-0027025 за червень 2026 року, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 184 623,797481 МВт*год вартістю 24 376 987,73 грн з ПДВ.
Зазначений акт надісланий відповідачеві 11.07.2026 року та одержаний останнім 12.07.2026 року.
На оплату акту приймання - передачі послуги від 30.06.2026 року відповідачу було виставлено рахунок - фактуру №ДУ-0103601/0527-03041-ПД від 11.07.2026 року.
Позивач вказує, що всупереч договірним положенням, користувач допускав прострочення виконання своїх обов`язків щодо строків оплати вартості наданої послуги у період з березня - червня 2026 року, у зв`язку з чим ОСП реалізує своє право, передбачене законодавством України щодо нарахування зокрема 3% річних.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
З наведених обставин встановлено, що спірні правовідносини сторін стосувалися договору надання послуг. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права порушеними через невиконання відповідачем зобов`язання щодо виконання обов`язку з вчасної оплати наданих послуг. 
Розглядаючи даний спір суд застосовує наступні норми права.
Відносини на ринку електричної енергії регулюються нормами чинного законодавства, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії", Кодексом системи передачі (далі - КСП), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 309, Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Кодексом системи розподілу, Кодексом комерційного обліку, умовами ліцензій.
Відповідно до пункту 55 частини першої статті 1, пункту 10 частини першої статті 4, частин першої та четвертої статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" ПрАТ "Укренерго" виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.
Отже, оператором системи передачі (ОСП), тобто юридичною особою, відповідальною за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії, є ПАТ "Укренерго".
Оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором. Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються зокрема договори про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1763 затверджено зміни до КСП та запроваджено новий порядок укладення з користувачами системи передачі договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління шляхом приєднання за спрощеною процедурою, зокрема: ОСП протягом 2-х робочих днів з дня набрання чинності цією постановою оприлюднює на своєму офіційному вебсайті редакцію Типового договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління з роз`ясненням порядку його укладення. ОСП та Користувачі системи передачі, які на день набрання чинності цією постановою мають чинний/або уклали у період до 31.12.2023 (включно) договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, у строк до 01.01.2024 мали укласти договір ОДУ, який набирає чинності з 01.01.2024, за спрощеною процедурою приєднання на умовах діючих договорів (індивідуальних характеристик, зазначених в додатках до цих договорів, реквізитів тощо) (далі - спрощена процедура), шляхом підписання заяв-приєднання, які є додатками 1 та 2 до цієї постанови. ОСП протягом 30 днів з дня набрання чинності цією постановою надає за допомогою сервісу електронного документообігу існуючим користувачам підписані зі свого боку примірники додаткових угод про припинення дії діючих договорів ОДУ та заяви-приєднання до договорів ОДУ. Існуючі користувачі протягом 30 днів з дня отримання від ОСП проєкту додаткової угоди про припинення дії договору та заяви-приєднання повертають їх ОСП підписаними зі свого боку.
Після підписання з боку існуючого користувача додаткової угоди про припинення дії договору ОДУ та заяви-приєднання, ОСП протягом десятиденного строку направляє такому користувачу повідомлення про приєднання до договору ОДУ.
Наказом №550 від 03.10.2023 затверджено умови договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 ЦR України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. Умови цього договору набирають чинності з 01.01.2024. Указами №742 від 22.12.2023 та №344 від 07.06.2024 умови договору затверджено у новій редакції.
Суд дослідив умови договору на відповідність вимогам чинного законодавства та зауважує обов`язковість його умов для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 цього кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та інфляційних втрат не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.
Як вже зазначалося вище, відповідно до пункту 2.2 договору користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану послуг відповідно до умов цього договору. У свою чергу обсяг наданої послуги визначається відповідно до розділу XI КСП (пункт 3.3 договору).
Сторони у пункті 3.7 договору обумовили, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 1 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги наданих ОСП, або отриманих за допомогою Сервісу з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
У свою чергу вартість фактично наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання послуги направляються користувачам до 12 числа місяця наступного за розрахунковим (включно).
Зі змісту договору видно, що обсяг наданої послуги та її вартість можливо визначити лише на підставі акту надання послуги, який формується виконавцем до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно) та направляється користувачу до 12 числа місяця, як зазначено у пункті 3.7 договору.
За таких обставин суд зробив висновок, що для визначення суми 3% річних потрібно виходити із обсягу фактично наданої послуги, оскільки зобов`язання зі сплати грошових коштів у відповідача виникає саме за фактично надані послуги.
Разом з цим, при нарахуванні 3% річних до уваги потрібно брати вартість наданої послуги, що відображена в актах коригування до актів наданих послуг, адже такі дані відповідають вартості фактично наданих послуг, тобто відповідають вартості послуг, які реально були надані відповідачу.
Аналогічна позиція відображена у постанові Верховного Суду від 28 січня 2026 року у справі №918/177/25.
Проте, згідно з доданим до позову розрахунком, ПАТ "Укренерго" здійснило нарахування 3% річних виходячи із планових обсягів наданих послуг, а тому нарахування 3% річних на ті суми коштів, які не входять у вартість фактично наданих послуг, є безпідставним, оскільки зі змісту статті 625 ЦК України випливає, що відповідальність у вигляді інфляційних втрат та 3% річних настає за невиконання існуючого грошового зобов`язання.
Наведене свідчить про подібність правовідносин у цій справі до справи №918/177/25 та до правовідносин у справі №914/3621/23, висновки у яких враховуються судом.
Суд також ураховує, що пунктом 4 частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.
Згідно з положеннями статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики, однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
З огляду на зміст статті 17 Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. У свою чергу ЄСПЛ зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення ЄСПЛ від 28.11.1999 у справі "Брумареску проти Румунії" № 28342/95).
Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення ЄСПЛ від 22.11.1995 "С. В. проти Сполученого Королівства" № 20166/92). ЄСПЛ також розглядав ситуації, коли суди в різних справах відходили від своїх же висновків без належного обґрунтування. Це кваліфікувалося як порушення статті 6 Конвенції (право на справедливий судовий розгляд).
Так, стаття 6 Конвенції (право на справедливий суд) порушується, якщо суди діють непослідовно. Стабільність судової практики є важливим аспектом верховенства права (справа Unedic v. France, № 20153/04), відхід від попередньої судової практики має бути обґрунтований суттєвими правовими чи фактичними змінами (справа Atanasovski v. North Macedonia, № 36815/03), непослідовність у судовій практиці, особливо за короткий проміжок часу, суперечить принципу юридичної визначеності (справа Beian v., № 30658/05).
Суд враховує правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №912/1941/21, від 09.11.2022 у справі №904/5899/21, від 24.11.2022 у справі №927/713/21, проте встановлені судом фактичні обставини справи є відмінними від обставин у вказаних справах.
Так, у постанові від 19.08.2022 у справі №912/1941/21, Верховний Суд зазначив: "Договором про надання послуг для розрахунку за ним встановлено два види обсягу послуги - плановий та фактичний, які використовуються одночасно та не виключають один одного.
Водночас у разі, якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом п`яти банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів.
У зв`язку з цим плановий обсяг послуги підлягає оплаті на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а фактичний обсяг встановлюється по закінченню такого розрахункового місяця протягом 3 банківських днів з моменту отримання акта приймання-передачі послуги. У разі якщо оплачений плановий обсяг виявився вище фактичного, то вказана різниця або повертається користувачу, або враховується як оплата в наступні розрахункові періоди.
Звідси при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць".
Разом з тим, у пункті 163 зазначеної постанови Верховний Суд наголосив, що порядок оплати планових обсягів послуг передбачений типовим договором про надання послуг з передачі електричної енергії, яка виражається в поетапній попередній оплаті планових обсягів послуг, а у пункті 18 передбачено, що за умовами пункту 6.2 договору користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином: перший платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів: другий платіж з 06 до 10 числа розрахункового періоду; третій платіж з 11 до 15 числа розрахункового періоду; четвертий платіж з 16 до 20 числа розрахункового періоду; п`ятий платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.
Водночас у даній справі розрахунок за надану послугу здійснюється трьома частинами в процентному відношенні від вартості послуги, а вартість послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що подібність правовідносин необхідно визначати відповідно до їх елементів. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст (взаємні права й обов`язки суб`єктів). Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", таку подібність необхідно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.
З огляду на характер спірних правовідносин та встановлені судом обставини справи, зокрема умови укладеного між сторонами договору, суд вважає правильним здійснення нарахування відсотків річних за період фактичного прострочення виконання грошового зобов`язання яке в даному випадку настає у випадку, передбаченому пунктом 3.7. договору з врахуванням параметрів, висвітлених у актах коригування.
Саме такий висновок зробив Верховний Суд здійснюючи касаційний розгляд у справі, яка містить подібні правовідносини (справа №918/177/25 постанові від 28 січня 2026 року).
У справі №918/725/26 також мають місце правовідносини саме щодо надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно з нормами статті 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Статтею 903 ЦК України врегульовано, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом
Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Близькі за змістом висновки викладені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 918/631/19.
Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга статті 509 ЦК України).
Частиною другою статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина третьою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Принцип належного виконання договору полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Враховуючи викладене, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підтверджуються матеріалами справи та є обґрунтованими, проте нарахування відсотків річних необхідно здійснювати саме за параметрами, наведеними у даному судовому рішенні.
Суд здійснив власний перерахунок відсотків річних та встановив, що їх розмір складає 238 828,98 грн як добуток 3% річних нарахованих за прострочення оплати наданих послуг у березні - червні 2026 року. Здійснюючи обрахунок у цьому випадку, слід виходити з обсягу фактично наданої послуги з урахуванням коригування, оскільки зобов`язання відповідача зі сплати грошових коштів виникає саме за фактично надані послуги (пункт 3.7 договору) в межах визначених позивачем періодів.

Висновки суду
Суд на підставі встановлених обставин зробив висновок про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 238 828,98 грн 3 % річних. Решту вимог суд відхиляє.

Розподіл судових витрат
Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір за подання даного позову складав 931 840,00 грн, оскільки позов поданий через електронний суд (ч.3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір").
Згідно з правилами статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Оскільки ухвалою від 11 серпня 2026 року суд закрив провадження у справі на суму 106 278 506,66 грн, судовий збір в розмірі 928 744,68 грн може бути повернутий особі, яка його сплатила відповідно до правил статті 7 Закону України "Про судовий збір", тобто за клопотанням особи, яка його сплатила.
Решта судового збору складає 3 095,32 грн, який суд керуючись положеннями статті 129 ГПК України покладає на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 2 087,03 грн на відповідача та 1 008,29 грн на позивача.
Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд –
ВИРІШИВ:
1. Позов задоволити частково.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, Рівненська область, місто Рівне, вулю Князя Володимира, будинок 71, ідентифікаційний код 05424874) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) 238 828 (двісті тридцять вісім тисяч вісімсот двадцять вісім) грн 98 коп три відсотки річних та 2 087 (дві тисячі вісімдесят сім) грн 03 коп судового збору.
3. У задоволенні вимог про стягнення 115 383,50 грн відмовити.
4. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 008,29 грн покласти на позивача. 

Позивач (Стягувач): Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227).
Відповідач (Боржник): Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" (33013, Рівненська область, місто Рівне, вулю Князя Володимира, будинок 71, ідентифікаційний код 05424874).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).
Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.
Повне рішення складено 11 вересня 2026 року.

Суддя Андрій КАЧУР