Справа № 367/11358/26 
Провадження № 1-кп/367/1091/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з секретарем с/з - ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в місті Ірпінь в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудовихза № 12026116420000107 від 02.09.2026, стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятигорськ, РФ, громадянина України, українця, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше несудимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.
16 серпня 2026 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: Київська область, Бучанський район, місто Буча, вулиця Києво-Мироцька, неподалік будинку № 104-А, у транспортному засобі, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном та його подальше використання у власних інтересах, шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , попросив останнього надати йому у тимчасове користування належний потерпілому мобільний телефон марки «iPhone XR», червоного кольору, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка.
При цьому ОСОБА_3 достовірно знав, що повертати вказаний мобільний телефон після здійснення телефонного дзвінка не має наміру, однак своїми діями створив у ОСОБА_4 хибне уявлення про добросовісність своїх намірів та намір повернути мобільний телефон після його використання.
Будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_3 та довіряючи останньому, ОСОБА_4 добровільно передав ОСОБА_3 у тимчасове користування належний йому мобільний телефон марки «iPhone XR», червоного кольору.
Після отримання зазначеного мобільного телефону ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, отримавши реальну можливість вільно розпорядитися вказаним майном, всупереч домовленості про його тимчасове використання та повернення, не маючи наміру повертати мобільний телефон законному власнику, залишив місце події та в подальшому, 22 серпня 2026 року, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу та маючи можливість розпоряджатися незаконно отриманим мобільним телефоном як власним майном, прибув до ломбарду, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де з метою отримання грошових коштів передав у заставу мобільний телефон марки «iPhone XR», червоного кольору, який належить ОСОБА_4 .
Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 , останній завдав ОСОБА_4 , відповідно до висновку експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи № 1381/26, майнової шкоди на загальну суму 6 633 (шість тисяч шістсот тридцять три) гривні 00 копійок.
Таким чином, своїми діями  ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Судом встановлено, що до обвинувального акта прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути дане кримінальне провадження, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акту було додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Також, до обвинувального акту додана заява потерпілого ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що матеріальна шкода йому повністю відшкодована, і він просить розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.
Дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Також судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, відповідно до ІКС ІПНП ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.
Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має посередню характеристику, на обліку у лікаря нарколога та лікаря п сихіатра не перебуває, відповідно до ІКС ІПНП ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно положень ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.
Суд вважає неможливим призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу чи виправних робіт у зв`язку з тим, що суду не надано доказів щодо працевлаштування обвинуваченого, а також відсутні дані про матеріальний стан обвинуваченого, достатній для оплати штрафу.
Призначене покарання у виді пробаційного нагляду із застосуванням положень ст. 59-1 КК України є необхідним й достатнім для досягнення мети виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати на проведення експертиз в даному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382, 394 КПК України, ч. 1 ст. 190 КК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 59-1 КК України покласти на  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступі обов`язки протягом пробаційного нагляду:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк відбування покарання  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя: | | ОСОБА_1