Справа № 199/15198/25
(2/199/1512/26) 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

18 травня 2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі 
головуючого судді Богун О.О., 
при секретареві Дубовик А.П.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Перший Правобережний відділ державної служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, - 

В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 де третя особа є Перший Правобережний відділ державної служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом про шлюб №295 від 09.08.2008 року НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження зареєстроване 23.03.2010 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №292. Відповідно до рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2021 року було вирішено стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки усіх видів заробітку ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.08.2020 до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Постановою заступника начальника відділу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ковтюх Єлизаветою Євгеніївною було відкрито виконавче провадження АСВП№67367567 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки усіх видів заробітку ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.08.2020 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданий старшим державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дрозд Юлією Сергіївною, було проведено розрахунок заборгованості та встановлено, що станом на 01.07.2025 року боржник має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 574 454,03 гривень.
Ухвалою від 11 листопада 2025 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
17 лютого 2026 року представник відповідача надав до суду заяву про залишення без руху цивільної справи.
10 березня 2026 року відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив що позивач свідомо спотворює фактичні обставини справи, а про інші замовчує, тим самим намагаючись маніпулювати обставинами виникнення заборгованості зі сплати аліментів, не повідомляє суду інформації що перебуває у її розпорядженні. Також зазначає що позивач ОСОБА_1 знала на час звернення до суду що у відповідача змінився сімейний стан, а саме: ОСОБА_2 одружився та має доньку ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач ОСОБА_2 акцентує увагу суду що позивач умисно замовчує інформацію про те що відповідачем здійснювалось добровільне перерахування аліментів на утримання сина про що свідчить заява ОСОБА_1 до державного виконавця про визнання сум сплачених аліментів в період з 28.04.2021 року по 05.06.2025 року в розмірі 75 130 (сімдесят п`ять тисяч сто тридцять гривень) 00 копійок. Відповідачем у повній мірі усвідомлював та розумів що ним у повному обсязі сплачуються аліменти за вказаним судовим рішенням у тому числі через відсутність будь-яких претензій зі сторони позивача. Разом з тим відповідач звертає увагу суду що в період з 2021 по березень 2023 року був безробітним та не міг працевлаштуватись, після початку повномасштабного вторгнення рф до України пішов добровольцем до ЗСУ з метою захисту країни. Також відповідачем зазначено що відповідно до розрахунку заборгованості від 04.08.2025 року складеного страшим державним виконавцем Дрозд Ю.С. сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття провадження, становив переплату в 18 269 (вісімнадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять гривень) 99 копійок. Тобто після того як відповідачу стало відомо про наявність виконавчого провадження зі стягнення аліментів, були здійснені заходи з погашеням такої заборгованості, що виключає наявність у боржника ухилення від сплати аліментів на дитину, і відповідно і вини у заборгованості яка виникла.
Враховуючи викладене просить суд відзив задовольнити та відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою від 19 березня 2026 року суд закрив підготовче провадження у справі та вирішив призначити справу до судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковом задоволенню. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом про шлюб №295 від 09.08.2008 року НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження зареєстроване 23.03.2010 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №292. Відповідно до рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2021 року було вирішено стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки усіх видів заробітку ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.08.2020 до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Постановою заступника начальника відділу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ковтюх Єлизаветою Євгеніївною було відкрито виконавче провадження АСВП№67367567 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки усіх видів заробітку ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.08.2020 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданий старшим державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дрозд Юлією Сергіївною, було проведено розрахунок заборгованості та встановлено, що станом на 01.07.2025 року боржник має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 574 454,03 гривень. 
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дітей тим з батьків, хто проживає окремо від них.
Згідно з ч. 1ст. 196 СК України, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. 
У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при вирішенні спору про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів слід з`ясувати розмір не сплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року за результатами розгляду справи № 572/1762/15-ц.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що несплата та несвоєчасна сплата аліментів відповідачем, які він був зобов`язаний платити згідно судового наказу на користь позивачки на утримання дитини, мала місце з вини відповідача.
Суд бере до уваги розрахунок позивачки щодо загальної суми пені по сплаті аліментів, але при розгляді справи по суті, суд враховує, щоЗаконом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, ч. 1 викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості». 
Суд, беручи до уваги розрахунку заборгованості наданого державним виконавцем, приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, оскільки судом не встановлено обставин, що  ОСОБА_2 не працював з обставин, які не залежали від його волі. Отже, з відповідача підлягає стягненню пеня, нарахована за період нарахування заборгованості по сплаті аліментів в період в розмірі 233 077 (двісті тридцять три тисячі сімдесят сім гривень) 22 копійки, яка відповідає 100 відсоткам основної заборгованості по сплаті аліментів.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн. за позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.
Керуючись п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 180, 181, 182, 183, 194, 196 СК України, ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266,280-282 ЦПК України суд –

У Х В А Л И В :
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Перший Правобережний відділ державної служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 233 077 (двісті тридцять три тисячі сімдесят сім гривень ) 22 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна гривня) 20 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя    О.О. Богун