ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2026 року 
м. Київ

cправа № 922/3056/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,
секретар судового засідання Зайченко О. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської міської ради
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2026 (колегія суддів: Лакіза В. В. - головуючий, Білоусова Я. О., Мартюхіна Н. О.) та рішення Господарського суду Харківської області від 05.01.2026 (суддя Добреля Н. С.), а також додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 (колегія суддів: Лакіза В. В. - головуючий, Тарасова І. В., Мартюхіна Н. О.)
за позовом Харківської міської ради
до Фізичної особи-підприємця Чайки Євгена Володимировича,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Фізичної особи-підприємця Чайки Антона Володимировича, 
про стягнення коштів
за участю: позивача Бенденжук Л. О. (самопредставництво)
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1 Харківська міська рада звернулася до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Чайки Є. В. про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати в розмірі 3 070 949,97 грн за використання земельної ділянки за період з 01.01.2020 до 28.02.2022 року.
1.2 Позов мотивовано тим, що відповідач є власником нерухомого майна, котре знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача. В спірний період відповідач фактично користувався земельною ділянкою безоплатно, без договору оренди, в результаті чого, на думку позивача, відповідач без достатньої правової підстави зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею. Вказані кошти на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України він зобов`язаний повернути позивачу.
2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1 Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.01.2026, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2026, у позові відмовлено.
2.2 Рішення суду мотивоване тим, що в період з 01.01.2020 до 30.06.2021 відповідач мав сплачувати позивачу орендну плату за земельну ділянку, виходячи з розміру, що встановлений в Договорі оренди землі від 05.06.2015, який продовжував діяти та не припинений. А отже, позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права відповідно до статей 1212-1214 Цивільного кодексу України.
2.3 Відмовляючи у задоволені позовних вимог за період з 01.07.2021 до 28.02.2022, Господарський суд Харківської області виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження незмінності нормативної грошової оцінки земельної ділянки у спірний період (у 2021 та 2022 р.р.) та дійшов висновку про недоведеність позивачем розміру безпідставно збережених коштів за користування відповідачем спірною земельною ділянкою без належних правових підстав.
2.4 Залишаючи без змін судове рішення щодо відмови в позові за період з 01.01.2020 до 30.06.2021, суд апеляційної інстанції вважав помилковими мотиви суду Господарського суду Харківської області щодо існування між сторонами у цей період договірних правовідносин, оскільки договір оренди земельної ділянки закінчився, а орендарем (відповідачем) не було вжито заходів щодо його продовження. А тому визнав помилковим висновок про обрання позивачем неналежного способу захисту у цій частині на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України.
2.5 Щодо відмови у задоволені позовних вимог в цілому за період з 01.01.2020 до 28.02.2022, Східний апеляційний господарський суд погодився з мотивами суду першої інстанції стосовно того, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами складові розрахунку суми стягнення, зокрема, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки без доведення факту її незмінності протягом спірного періоду з посиланням на те, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформований у 2025 році, відображає показники оцінки станом на дату його видачі та не може автоматично підтверджувати розмір нормативної грошової оцінки у попередні роки без встановлення незмінності відповідних розрахункових параметрів.
2.6 Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 заяву відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково та стягнуто на його користь 10 000 грн. Суд вважав такий розмір витрат на професійну правничу допомогу обґрунтованим. В іншій частині заяви відмовлено.
3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи
3.1 У касаційній скарзі позивач просить судові рішення про відмову у позові скасувати та ухвалити нове, яким позов повністю задовольнити, а також скасувати додаткову постанову та відмовити відповідачу у задоволенні його заяви.
3.2 На обґрунтування підстав подання касаційної скарги за виключним випадком, передбаченим пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України, скаржник посилається на те, що суди:
- застосовуючи вимоги статей 13, 236 ГПК України, не врахували правові висновки, викладені Великою Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц та постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 30.06.2022 у справі № 927/774/20 щодо стандарту доказування при оцінці доказів. При цьому просить звернути увагу, що ці доводи стосуються не переоцінки доказів;
- застосовуючи вимоги частини 4 статті 236 ГПК України, не врахували висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного суду від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16, від 25.04.2018 у справі № 925/3/7, від 25.10.2018 у справі № 910/24257/16, від 04.07.2023 у справі № 373/626/17, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц, від 04.07.2023 у справі № 373/626/17, постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі № 917/998/20, а також постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 у справі № 923/682/16;
- застосовуючи вимоги статті 20 Закону України "Про оцінку землі", не врахували висновків, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, постанови Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19, від 23.04 2025 у справі № 464/6766/23, від 19.03.2024 у справі № 912/140/23, від 02.06.2020 у справі № 922/2845/19, від 09.12.2021 у справі № 922/4264/20, від 17.12.2025 у справі № 160/19718/23, від 01.04.2026 у справі № 160/6155/24, від 06.05.2026 у справі № 922/3066/25. Харківська міська рада просить врахувати, що саме по собі лише посилання на правові висновки не свідчить про їх застосування, оскільки суди попередніх інстанцій застосували їх інакше, ніж це зробив Верховний Суд;
- застосували статті 126, 129 ГПК України без врахування правового висновку, викладеного в додаткових постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18, від 04.12.2018 у справі № 911/3386/17, від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, у додатковій постанові Верховного Суду від 15.11.2022 у справі № 873/29/22, у додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20. Харківська міська рада просить врахувати, що сам лише факт посилання на відповідну постанову не свідчить про її застосування.
3.3 У відзиві відповідач просить залишити без задоволення касаційну скаргу, посилаючись на обґрунтованість судових рішень.
4. Мотивувальна частина
4.1 Суди встановили, що 25.03.2016 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодавця від 25.03.2016 № 333 право власності на вищевказане нерухоме майно було зареєстроване за відповідачем ФОП Чайкою Є. В.
4.2 На час набуття відповідачем права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: м.Харків, пр. Московський, 283, спірна земельна ділянка знаходилася в орендному користуванні ФОП Чайки А.В. на підставі діючого договору оренди землі від 05.06.2015.
4.3 Майно знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 6310138200:02:005:0066 загальною площею 2,2200 га, яка є власністю територіальної громади м. Харкова (далі - земельна ділянка).
4.4 Відповідно до наданого позивачем до позовної заяви витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 08.07.2025 № НВ-9970062922025 нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 54 917 760,71 грн.
4.5 З інформації, яка наявна у відритому доступі вбачається, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 була затверджена рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 № 1474/19 і застосовується з 01.01.2020. Вказане рішення є чинним та в судовому порядку недійсним не визнавалося, доказів протилежного матеріали справи не містять.
4.6 Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
4.7 Східний апеляційний господарський суд погодився з мотивами суду першої інстанції щодо відмови у позові оскільки позивач не підтвердив належними та допустимими доказами складові розрахунку суми стягнення, зокрема, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки без доведення факту її незмінності протягом спірного періоду з посиланням на те, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформований у 2025 році, відображає показники оцінки станом на дату його видачі та не може автоматично підтверджувати розмір нормативної грошової оцінки у попередні роки без встановлення незмінності відповідних розрахункових параметрів.
4.8 Колегія суддів зазначає, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.
4.9 Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі.
4.10 Отже, суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені Великою Палати Верховного Суду у зазначеній постанові у зв`язку із чим судові рішення підлягають скасуванню, а вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду є передчасним.
4.11 Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а згідно з пунктом 2 частини другої цієї статті учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.
4.12 Згідно із частинами 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
4.13 Суди обох інстанцій не врахували висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20 про те, що витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період, не дослідили на підставі наданих учасниками справі доказів про те, чи була нормативно-грошова оцінка земельної ділянки сталою стосовно наданого позивачем витягу, сформованого у 2025 році, та чи не зазнала вона змін у період, за який позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти відповідачем.
4.14 Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
4.15 З огляду на те, що для вирішення спору по суті необхідно встановити наведені вище обставини та надати оцінку доводам та доказам, враховуючи положення пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувані постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
4.16 Під час нового розгляду судам необхідно врахувати викладене, вирішити питання щодо наданих сторонами доказів, всебічно, повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
4.17 Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати у справі, в тому числі й сплачені за подання апеляційних та/або касаційних скарг, оскільки за результатами розгляду касаційної скарги спір у цій справі не вирішено, має здійснюватися господарським судом, який ухвалює рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 240, 300, 308, 310, 315, 317 ГПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Харківської міської ради у справі № 922/3056/25 задовольнити частково.
Постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2026, рішення Господарського суду Харківської області від 05.01.2026 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Г. М. Мачульський
Судді Є. В. Краснов
Л. І. Рогач