Номер провадження 2/201/3836/2026
ЄУН 932/2062/26

Соборний районний суд міста Дніпра

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

10.07.2026 року           м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра 
у складі головуючого судді Давидовської Т.В., 
за участю секретаря судового засідання Овчаренка Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
установив:
I. Стислий виклад позиції учасників справи 
1.До Соборного районного суду міста Дніпра за підсудністю з Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 ), відповідно до якої позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 :
-50% додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у сумі 162 053,61 грн., що включає: стоматологічне лікування та ортодонтичну корекцію - 36 062,50 грн; оздоровлення дитини в Республіці Хорватія - 62 666,38 грн; витрати на забезпечення дитини житлом за 2025 рік та січень 2026 року - 58 500,00 грн.; витрати на придбання ноутбука для забезпечення навчального процесу дитини, а саме перший платіж за договором купівлі-продажу з оплатою частинами - 4 824,73 грн; 
-додаткові витрати на дитину на майбутнє: оплату ноутбука для навчання, у розмірі 4 824,73 грн щомісячно з моменту звернення до суду за період з лютого по липень 2026 року; 
-витрати на забезпечення житлом, у розмірі 4 500,00 грн щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття або до зміни обставин; 
-понесені витрати на правничу допомогу, згідно Додатку № 3 до договору про надання правничих послуг № 06/08/25-1 від 06.08.2025 у розмірі 15 960,00 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.
2.Як на підставу своїх вимог позивачка посилались на ті обставини, що 06.11.2010 року між сторонами було укладено шлюб, від якого народилася спільна дитина: донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ОСОБА_3 ). Рішенням Шевченківського районного суду міста Дніпра у справі № 932/8545/25 шлюб між сторонами було розірвано. Після припинення фактичних шлюбних відносин та розірвання шлюбу, їх донька, ОСОБА_3 , постійно проживала і на сьогоднішній день, відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2025/011312149, зареєстрована та постійно проживає з матір`ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на постійному її утриманні. Позивачка зазначає, що відповідач добровільно аліменти на утримання дитини, стягнуті за рішенням суду, не сплачує, матеріальної допомоги на забезпечення потреб дитини не надає, участі у вихованні та забезпеченні дитини не бере та всі витрати, пов`язані з утриманням, лікуванням, навчанням та оздоровленням дитини, позивач несе самостійно. Указує, що окрім витрат на звичайне утримання дитини, у процесі її зростання та розвитку виникли додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, а саме необхідністю забезпечення належного стану здоров`я дитини, повноцінного навчального процесу та оздоровлення. Так, у зв`язку з наявністю стоматологічних проблем у дитини та за рекомендаціями лікарів виникла необхідність у проведенні комплексного стоматологічного лікування та ортодонтичної корекції прикусу. З цією метою позивачем було оплачено стоматологічні послуги без урахування ортодонтичної конструкції (брекет-системи) на загальну суму 29 850,00 грн, встановлення брекет-системи та зняття відбитків на загальну суму 41 200 грн. Стверджує, що зазначене лікування є тривалим, обов`язковим та таким, що не може бути відкладене без шкоди для здоров`я дитини. Окрім цього Позивачем додатково було сплачено 1 075,00 грн за проведення забору крові на алергени перед початком стоматологічного лікування, що також підтверджується відповідними платіжними документами. Також позивачка зазначає, що з метою забезпечення належних умов для здобуття дитиною освіти, виконання навчальних завдань та участі в освітньому процесі позивачем було придбано ноутбук для навчання дитини шляхом оплати частинами, зокрема оплата передбачена у період з січня по липень 2026 року включно шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 9 649,46 грн кожного місяця, а оплату першого щомісячного платежу позивачем було здійснено в січні 2026 року та включено до загальної суми додаткових витрат, заявлених до стягнення, тоді як наступні платежі підлягають стягненню з Відповідача щомісячно відповідно до умов договору. Крім того позивач вказує, що з метою оздоровлення дитини, зміцнення її здоров`я та профілактики захворювань позивачем було організовано відпочинок дитини за кордоном, а саме поїздку до Республіки Хорватія і вартість туристичного туру для двох осіб (позивач та донька) склала 233 362 грн, витрати на проїзд дитини до місця оздоровлення та у зворотному напрямку на загальну суму 8 651,76 грн. З огляду на зазначене, позивачка стверджує, що загальна сума додаткових витрат на оздоровлення дитини у Республіці Хорватія, що підлягає стягненню з Відповідача, становить 62 666,38 грн (58 340,50 грн — частка у вартості туристичного туру та 4 325,88 грн — частка у витратах на проїзд). Крім того, ініціатор позову вказує, що з метою забезпечення належних житлових умов для проживання дитини позивачем було придбано квартиру в іпотеку, у якій на теперішній час фактично проживає ОСОБА_4 разом із своєю донькою ОСОБА_5 . Заявник позову зазначає, що вказане житло є єдиним місцем постійного проживання дитини, забезпечує її базову потребу у безпечних та стабільних житлових умовах, що відповідає її інтересам та вимогам законодавства, а витрати на оплату житла, у якому фактично проживає дитина, є такими, що безпосередньо спрямовані на задоволення її життєво необхідних потреб. Розмір щомісячного іпотечного платежу у 2025 році та січні 2026 року становить 18 000 грн та частка витрат, яка припадає на дитину, становить 9 000 грн на місяць. Отже позивач вказує, що за 2025 рік та січень 2026 року витрати позивача на забезпечення дитини житлом складають: 9 000 грн * 13 місяців = 117 000 грн, з яких 50 %, що підлягають стягненню з Відповідача, становлять 58 500 грн. Крім того, з огляду на тривалий характер іпотечних зобов`язань та постійну потребу дитини у житлі, позивач вважає за необхідне стягувати з Відповідача додаткові витрати на забезпечення дитини житлом на майбутнє у розмірі 4 500 грн щомісячно з моменту звернення до суду, що становить 50 % частки витрат дитини у щомісячному іпотечному платежі, до досягнення дитиною повноліття або до зміни обставин.. 
3.Відповідач у відзиві зазначив, що проти позовних вимог заперечує і просить у їх задоволенні відмовити у повному обсязі з огляду на те, як стверджує сторона, позивач не погоджувала з відповідачем ортодонтичну корекцію на дитину, витрат на придбання коштовного ноутбука APPLE на суму 67 499,00 гривень для забезпечення навчального процесу дитини, забезпечення дитини житлом за 2025 рік та січень 2026 року за іпотечним договором на квартиру позивача, який оформлений на позивача як і право власності на квартиру. Звертає увагу, що стягнення витрат на забезпечення дитини житлом за 2025 рік та січень 2026 року — 58 500,00 гривень фактично допомагає позивачу виплатити іпотеку та залишити квартиру собі припинивши іпотечне обтяження і право власності на яке фактично зареєстровано за позивачкою. Указує, що оздоровлення дитини в Республіці Хорватія вартістю 125 332,76 гривень позивач з ним також не погоджувала та діяла на власний розсуд, а придбання коштовного ноутбука APPLE на суму 67 499,00 гривень не зумовлена жодними чинниками, які б виправдовували купівлю такого вартісного ноутбука. Акцентує увагу, що понесення позивачем додаткових витрат на дитину є добровільним волевиявленням позивача, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності понесення таких додаткових витрат, а у відповідача відсутня фінансова можливість нести додаткові витрати на дитину у розмірі який несе позивач, оскільки єдиний його дохід є пенсія у розмірі 18 460,84 гривень, що підтверджується відповіддю на запит № 310492563 від 21.01.2026 року. Також зауважив, що витрати на правничу допомогу у розмірі 15 960,00 грн є неспівмірними зі складністю справи. 
4.Позивачка у відповіді на відзив не погодилась із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, та зазначила, що: 1) витрати на стоматологічне лікування та встановлення брекет-системи є об`єктивно необхідними, здійсненими в інтересах дитини та підлягають компенсації з боку Відповідача як одного з батьків, який відповідно до вимог сімейного законодавства зобов`язаний брати участь у забезпеченні належних умов для життя, розвитку та здоров`я своєї дитини; 2) оздоровлення та реабілітація дитини за кордоном були об`єктивно необхідними та спрямованими виключно на забезпечення її найкращих інтересів, збереження психічного та фізичного здоров`я, а також створення умов для належного розвитку дитини в умовах воєнного часу; 3) придбання ноутбука не є предметом розкоші чи необов`язковою витратою, а становить необхідну умову для реалізації права дитини на освіту, її розвитку, соціальної активності та рівного доступу до сучасного навчального процесу, а отже підлягає віднесенню до додаткових витрат на дитину відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України; 4) квартира є єдиним місцем проживання дитини, а отже забезпечення її житлом становить базову, життєво необхідну потребу, без якої неможливо гарантувати належні умови життя, розвитку та виховання дитини. Зазначила, що позивач самостійно здійснює погашення іпотечного кредиту, сплачує комунальні послуги та забезпечує утримання квартири, у якій фактично проживає дитина, саме на Позивача покладено весь фінансовий тягар утримання житла, сформованого під час шлюбу та яке використовується як єдине житло дитини, а Відповідач жодної участі у витратах на утримання цього житла не бере, фактично самоусунувшись від виконання обов`язку щодо забезпечення належних житлових умов для дитини. Отже, стверджує, що витрати, пов`язані з іпотечним кредитуванням у частині забезпечення житла дитини, є обґрунтованими, необхідними та такими, що підлягають врахуванню як додаткові витрати на дитину. Окремо звернула увагу суду на те, що неодноразово повідомляла Відповідача про потреби їхньої доньки та необхідність здійснення відповідних витрат, у підтвердження чого надала скріншоти листування сторін, які були долучені до матеріалів позовної заяви. Матеріалами справи підтверджується, що Відповідач тривалий час проживає на території Республіки Кіпр, має постійне місце роботи та стабільне джерело доходу. Крім того стверджує, що у користуванні та володінні Відповідача перебуває автомобіль, що свідчить про наявність у нього додаткового доходу, пов`язаного із використанням належного йому автомобіля, що додатково підтверджує його реальну можливість брати участь у забезпеченні потреб дитини та нести додаткові витрати, пов`язані з її навчанням, розвитком та лікуванням. 

II. Процесуальні дії у справі
5.Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06.03.2026 року справу було передано за підсудністю до Соборного районного суду міста Дніпра. 
6.Ухвалою суду від 03.04.2026 року прийнято вказану справу до провадження. Судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
7.21.04.2026 року відкладено підготовче засідання у зв`язку з неявкою сторін.
8.Ухвалою суду від 19.05.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
9.Ухвалою суду від 08.06.2026 року розгляд справи було відкладено. 
10.08.06.2026 року справа була знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 

III. Заяви, клопотання
11.Будь-яких заяв та/чи клопотань від сторін у справі, котрі б залишалися не вирішеними у визначеному чинним Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) порядку, до соборного районного суду міста Дніпра не надходило.

IV. Установлені судом фактичні обставини
12.06.11.2010 року між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 1269, який рішенням Шевченківського районного суду міста Дніпра у справі № 932/8545/25 від 18.09.2025 року було розірвано.
13.Від шлюбу сторони мають доньку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , яка проживає разом за матір`ю - ОСОБА_1 . Дані факти сторонами по суті не заперечувались. 
14.Рішенням Шевченківського районного суду м. Дніпра № 932/11490/25 від 22.10.2025 року стягнуто аліменти з відповідача на користь ОСОБА_4 на утримання дитини, у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову 29.08.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти за минулий період з січня 2025 року по серпень 2025 року у розмірі 79 556,47 грн.
15.Відповідно до довідки № 86531/В2 та № 12561/6 від 06.02.2026 року від Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі станом дату надання довідка загальна заборгованість по аліментам відповідача за минулий період складає 76 193, 45 грн, за поточними – 4 699, 77 грн. 
16.Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.01.2026 року № 0500-0401-5/8198 Відповідач перебуває на обліку та отримує страхові виплати в разі втрати працездатності. Розмір щомісячних страхових виплат складає: - з 01.03.2025 по 31.01.2026 — 26 367,69 грн.
17.15.09.2023 року був укладений іпотечний договір № KTH3G900000948 між позивачкою та АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти у вигляді строкового кредиту на придбання нерухомості в розмірі 2 289 600,00, а Позичальник зобов`язується належним чином використати та повернути Кредит в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором, а також сплачувати/сплатити: 1.1.1. Проценти (плату) за користування Кредитом у наступному розмірі: 1.1.1.1. За користування кредитом Позичальник сплачує Базові проценти, відповідний Період дії процентної ставки, у розмірі: які розраховуються і встановлюються на 12 (дванадцять) % річних - розмір процентної ставки за користування Кредитом, що діє з дати укладення цього Договору та завершується зі спливом 12 місяців в дату, що передує календарній даті укладання цього Договору та є Періодом дії процентної ставки за перший рік кредитування. Розмір щомісячного іпотечного платежу у 2025 році та січні 2026 року становить 18 000 грн, що підтверджується платіжними документами.
18.Позивачкою у липні 2025 року було оплачено вартість туристичного туру в Республіку Хорватія для двох осіб в сумі 233 362 грн, проїзд дитини до місця відпочинку та зворотному напрямку на загальну суму 8 651,76 грн, що підтверджується відповідними рахунками на послуги, квитками, багажними квитанціями, платіжними документами. 
19.Також позивачкою було здійснено оплату стоматологічних послуг без урахування ортодонтичної конструкції (брекет-системи) на загальну суму 29 850,00 грн, оплату встановлення брекет-системи та зняття відбитків на загальну суму 41 200 грн, а також сплачено 1 075,00 грн за проведення забору крові на алергени перед початком стоматологічного лікування, що підтверджується відповідними платіжними документами (актами №13 від 10.09.2025 року, №2 від 06.01.2026 року, № 6 від 28.01.2026 року, банківськими виписками, фіскальними чеками).
20.Крім того позивачкою у січні 2026 року було придбано ноутбук APPLE MacBook Air 13 вартістю 67 499,00 грн шляхом оплати частинами відповідно до умов договору: за період з січня по липень 2026 року включно шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 9 649,46 грн кожного місяця, що підтверджується паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, випискою з банківського рахунку та фіскальним чеком.
21.Судом досліджено також скріншоти з месенджерів, де під прізвищем та ім`ям відповідача особа перебуває у групах з пошуку роботи в ОСОБА_7 , а також повідомлень під прізвищем та ім`ям позивачки про необхідність придбання донці ноутбука та телефону. 

V. Оцінка суду
22.Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі – СК України) батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття.
23.Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
24.Так, згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
25.Україна, ратифікувавши Конвенцію про права дитини, визнала принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси якої є предметом їх основного піклування (ст.18 Конвенції).
26.Суд акцентує увагу на тому, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2025 року справа 129/1033/13-ц зазначила, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина перша статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої й апеляційної інстанцій). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (частина третя статті 10, частина перша статті 60 ЦПК України у вказаній редакції). Вичерпний перелік підстав звільнення від доказування закріплювала стаття 61 ЦПК України у тій же редакції (близькі за змістом приписи визначені у частині третій статті 12, частині першій статті 13, частина перша статті 81, статті 82 ЦПК України).
27.Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
28.Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
29.За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
30.Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.
31.Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12.12.2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01.04.2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).
32.У постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
33.У постановах Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12.12.2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01.04.2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08.12.2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).
34.Як установлено судом Позивачкою було здійснено оплату стоматологічних послуг без урахування ортодонтичної конструкції (брекет-системи) на загальну суму 29 850,00 грн, оплату встановлення брекет-системи та зняття відбитків на загальну суму 41 200 грн, а також сплачено 1 075,00 грн за проведення забору крові на алергени перед початком стоматологічного лікування, що підтверджується відповідними платіжними документами (актами №13 від 10.09.2025 року, №2 від 06.01.2026 року, № 6 від 28.01.2026 року, банківськими виписками, фіскальними чеками).
35.Позивачка стверджує, що стоматологічне лікування та ортодонтична корекція дитини - є необхідними витратами, безпосередньо пов`язаними із забезпеченням належного стану здоров`я дитини, її фізичного розвитку та попередженням можливих ускладнень у майбутньому, а тому відносяться до додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позову в цій частині також зазначала, що необхідність проведення ортодонтичного лікування, у тому числі встановлення брекет-системи, не є побутовою чи необов`язковою витратою, а має медичний характер та спрямована на усунення проблем із зубощелепною системою дитини, правильним формуванням прикусу, а також на попередження подальших негативних наслідків для здоров`я.
36.Водночас жодних доказів у підтвердження того, що за висновками лікарів таке ортодонтичне лікування було необхідним і критично важливим для здоров`я дитини суду не представлено, як і не надано доказів у підтвердження погодження з відповідачем умов та вартості такого лікування, оскільки, ураховуючи офіційний дохід останнього (пенсія за непрацездатністю з 01.03.2025 по 31.01.2026 — 26 367,69 грн), різні цінові пропозиції на ринку в цій галузі, таке погодження було необхідним і важливим для сторін з точки зору фінансової спроможності, збереження балансу і цілком відповідало б практиці Європейського суду з прав людини зауважує, який у своєму рішення зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
37.Крім того, позивачкою не представлено належних та достатніх доказів у необхідності саме такого розміру витрат на лікування дитини. 
38.З таких саме міркувань суд виходить при оцінці вимог про стягнення додаткових витрат на оздоровлення дитини в Республіці Хорватія - 62 666,38 грн, та на придбання ноутбука APPLE MacBook Air 13 вартістю 67 499,00 грн. 
39.Так, позивачкою не представлено жодних належних та достатніх доказів у підтвердження необхідності медичної реабілітації дитини, а витрати на рекреаційний відпочинок з метою покращення її психоемоційного та морального стану в умовах тривалого воєнного стану та збройної агресії проти України не можна віднеси додаткових витрат у розумінні ст.185 СК України, а цілком охоплюються розміром аліментів, що стягуються з батька на утримання дитини на користь матері. Суд акцентує увагу на тому, що вартість таких поїздок також повинна відповідати фінансовим можливостям платника аліментів та здійснюватись із погодженням з останнім. 
40.В обґрунтування вимог про стягнення додаткових витрат на придбання ноутбука позивачка посилалась на те, що ці витрати є об`єктивно необхідними, безпосередньо пов`язаними із забезпеченням реалізації права дитини на освіту та належної організації навчального процесу, зокрема для забезпечення участі дитини у дистанційному та змішаному форматах навчання, виконання навчальних завдань, доступу до електронних освітніх платформ, підготовки проєктів, рефератів та інших навчальних матеріалів у межах освітньої програми 2025–2026 навчального року. 
41.Водночас, суд знов звертає увагу на відсутність жодних доказів того, що дитина дійсно потребувала на дистанційному або змішаному форматі навчання (довідки з навчального закладу та інш), а, отже, не доведено, що ці витрати були додатковими у розумінні ст.185 СК України. Суд не заперечує можливу необхідність у цифровому пристрої для забезпечення реалізації права дитини на освіту та належної організації навчального процесу, проте ці витрати на коштовний ноутбук, як убачається з позиції відповідача, не були ним погоджені і можуть бути порушенням справедливої рівноваги з урахуванням фінансової можливості сторін. 
42.Суд звертає увагу, що придбання шкільного приладдя не належить до додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами (постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31.01.2020 року у справі № 484/2230/17). 
43.Щодо витрат на забезпечення житлом дитини слід зазначити, що іпотечний договір № KTH3G900000948 був укладений 15.09.2023 року, тобто під час перебування сторін у шлюбі, який був розірваний у 2025 році, а, отже, зобов`язання за цим договором можуть бути предметом поділу між подружжям і не можуть вважатись додатковими витратами на дитину у розумінні ст.185 СК України.
44.Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову з підстав необґрунтованості та недоведеності. 

VI. Розподіл судових витрат між сторонами
45.Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 12, 13, 76, 81, 141, 258-268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
1.У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або уразі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику)учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи,якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після поверненняапеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя         Т.В. Давидовська