УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №277/434/25 Головуючий у 1-й інст. Корсун Т. Г. 
Категорія 98 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М., 
суддів: Галацевич О.М., Павицької Т.М.,
за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №277/434/25 за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області
на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2025 року, яке ухвалене під головуванням судді Корсун Т.Г. у с-щі Ємільчине,

у с т а н о в и в:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Просив: встановити факт, що заявником є особа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м.Горлівка Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для видачі паспорта громадянина України; встановити факт проживання його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України на момент проголошення незалежності 24 серпня 1991 року, та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року.
Заява обґрунтована тим, що він ( ОСОБА_1 ) народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Горлівці Донецької області. Свідоцтво про його народження видано 24 березня 1979 року відділом ЗАГС виконкому Микитівської районної ради народних депутатів. У 2017 році він виїхав із місця свого проживання з м.Соледар Донецької області, де проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Єдиний документ, який він встиг забрати з будинку, це свідоцтво про його народження. Паспорт був втрачений. Він звернувся до Хорошівського сектору Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області з заявою щодо встановлення особи у зв`язку з втратою паспорта та видачі йому нового паспорта громадянина України. Листом Хорошівського сектору Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області від 15 лютого 2023 року №1816-69/1816.1-23 його повідомлено, що справу про встановлення його особи за результатами перевірок на підставі Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України закрито та прийнято рішення про відмову йому в оформленні паспорта громадянина України у зв`язку з тим, що його особу не встановлено, а також не встановлено його належність до громадянства України. Також його повідомлено, що необхідно надати рішення суду про встановлення його особи, оскільки за результатами проведення процедури встановлення особи його особу не встановлено, та документ (рішення суду), яким підтверджується факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та з 13 листопада 1991 року для підтвердження належності до громадянства України, відповідно до частини першої ст.3 першої редакції Закону України «Про громадянство України». Він неодноразово притягувався до відповідальності (адміністративної та кримінальної), що підтверджується витягом із сайту судової влади України. Під час розгляду адміністративних матеріалів та кримінальної справи суд ідентифікував його особу. Рішення суду про встановлення особи необхідне йому для набуття громадянства України та отримання паспорту громадянина України в Хорошівському секторі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області. В позасудовому порядку вирішити питання неможливо, оскільки для отримання громадянства України та паспорту громадянина України необхідно встановити особу.

Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2025 року заява ОСОБА_1 задоволена. Встановлений факт, що має юридичне значення, а саме: факт, що заявник дійсно є ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Горлівка Донецької області, для видачі паспорта громадянина України. Встановлений факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Горлівка Донецької області, на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Горлівці Донецької області, на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року скасувати та ухвалити у цій частині нове, яким у задоволенні заяви у цій частині відмовити. 
Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що суд першої інстанції щодо вимоги заявника про встановлення факту проживання на території України здійснив загальний висновок, що «реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом обставин постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року». Суд першої інстанції, обґрунтовуючи наявність обставин постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року, обмежився цитуванням норм Закону України «Про громадянство України» та не пов`язав норми Закону із фактами, які мають значення для вирішення справи у оскарженій частині, оскільки обставини щодо конкретного місця проживання заявника не доведені через відсутність доказів постійного проживання ОСОБА_1 у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факту проживання у неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року, або, що його батьки (один із них) постійно проживали на території України станом на 24 серпня 1991 року, або інший законний представник, із яким він у неповнолітньому віці постійно проживав на території України, або наявний факт їх проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року, хоча суд першої інстанції визнав такі обставини встановленими. Поданими заявником документами не підтверджується факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та проживання станом на 13 листопада 1991 року його (заявника) у неповнолітньому віці або його законних представників. Копії документів, подані заявником, не підтверджують факт постійного його проживання на території України у 1991 році. Заявником не надано жодних належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів у розумінні норм ст.76-80 ЦПК України, а тому вказаний факт не є доведеним. Так, за встановленими обставинами справи ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 м.Горліка Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 березня 1979 року відділом РАГС виконкому Микитівської районної ради народних депутатів м.Горлівки. Станом на 24 серпня 1991 року заявник досяг віку 12 років та повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 . В матеріалах справи відсутні докази, що заявник постійно проживав у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року, або його батьки (один із них) чи інший законний представник, із якими особа у неповнолітньому віці постійно проживала на території України, постійно проживали на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року. Також відсутні відомості про житло (житловий будинок, квартиру, гуртожиток, готель тощо), у якому заявник або його законний представник проживали постійно. Перевіркою встановлено, що згідно з штампом у свідоцтві про народження ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України серії «В» чи «Д» (нечітке написання) № НОМЕР_2 , виданим Микитівським РВВС м.Горлівка Донецької області 05 березня 1997 року. Разом із тим, у Єдиній інформаційно-аналітичній системі управління міграційними процесами будь-які дані відносно ОСОБА_1 відсутні, у тому числі про видачу паспорта (Ф №1). Факт видачі на ім`я заявника паспорта громадянина України не підтверджений. У системі ЄІАС УМП також не встановлено інформації щодо документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України у вигляді ІD-картки та паспортом громадянина України для виїзду за кордон. Згідно з відповідями територіальних органів ДМС інформація про ОСОБА_1 відсутня, факт реєстрації заявника за вказаною ним адресою не підтверджений. ГУ ДМС у Донецькій області повідомило, що згідно з діючих обліків органу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться, а провести перевірку законності видачі паспорта громадянина України, реєстрації місця проживання, належності до громадянства України, надати заяву про видачу паспорта громадянина України можливості немає у зв`язку з відсутністю відповідних обліків (у тому числі, архівних). Архівні обліки та картотеки ТП ГУ ДМС у Донецькій області залишилися на території Донецької області, що визнана тимчасово окупованою територією. Бланк паспорта НОМЕР_3 розподілявся у Микитівський РВ Горлівського МУ УМВСУ в Донецькій області 05 березня 1997 року.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області Дубас М.М. просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції в оскарженій частині скасувати та ухвалити у цій частині нове, яким у встановленні факту проживання ОСОБА_1 на території України на момент проголошення незалежності 24 серпня 1991 року та на момент набрання 13 листопада 1991 року чинності Законом України «Про громадянство України» відмовити.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи не спрямовував. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, тобто в частині встановлення факту проживання заявника на території України на момент проголошення незалежності 24 серпня 1991 року та на момент набрання 13 листопада 1991 року чинності Законом України «Про громадянство України», відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга в оскарженій частині підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд не перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у частині встановлення факту, що заявник дійсно є ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Горлівці Донецької області, для видачі паспорта громадянина України. Апеляційна скарга не містить жодних доводів, які б стосувалися цієї частини рішення суду першої інстанції. 

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що із ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 24 березня 1979 року відділом РАГС виконкому Микитівської районної ради народних депутатів м.Горлівки, прослідковується, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Горлівці Донецької області (а.с.7). 

Наразі ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

ОСОБА_1 19 січня 2023 року звернувся до Хорошівського сектору УДМС у Житомирській області з питання документування паспортом громадянина України взамін втраченого (а.с.25). За результатами звернення створена заява-анкета №8600872.

Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 , згідно зі штампом у свідоцтві про народження, документувався паспортом громадянина України серії «В» чи «Д» (нечітке написання) № НОМЕР_2 , який видавався Микитівським РВВС м.Горлівки Донецької області 05 березня 1997 року. При цьому, у Єдиній інформаційно-аналітичній системі управління міграційними процесами (ЄІАС УМП) будь-які дані відносно заявника відсутні, у тому числі, заява про видачу паспорта (Ф №l). Факт видачі на ім`я ОСОБА_1 паспорта громадянина України не підтверджено. У системі ЄІАС УМП не встановлено також інформації щодо документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України у вигляді ID-картки та паспортом громадянина України для виїзду за кордон. Згідно із наданими відповідями на запити до територіальних органів ДМС інформація відсутня про ОСОБА_1 ; запит до ВОМІРМП УПГПРЕ ГУДМС у Донецькій області не підтверджує факт реєстрації ОСОБА_1 за вказаною ним адресою. ГУ ДМС у Донецькій області повідомило, що згідно з діючих обліків органу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться, провести перевірку щодо законності видачі паспорта громадянина України, реєстрації місця проживання, належності до громадянства України, надати заяву про видачу паспорта громадянина України не є можливим у зв?язку з відсутністю відповідних обліків (у тому числі, архівних). Архівні обліки та картотеки ТП ГУ ДМС у Донецькій області залишилися на території Донецької області, що визнана тимчасово окупованою територією відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованих територіях України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII. Бланк паспорта НОМЕР_3 розподілявся у Микитівський РВ Горлівського МУ УМВСУ в Донецькій області 05 березня 1997 року. Згідно із даними Державного реєстру актів цивільного стану реєстрації шлюбу та розірвання шлюбу заявником не проводилося. Було проведено опитування його сусідів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили особу заявника, але документально факт сусідства між зазначеними особами та заявником не підтверджується (а.с.27-35,37-39).

За результатами розгляду заяви-анкети Хорошівським сектором УДМС у Житомирській області 15 лютого 2023 року прийнятий висновок про закриття справи щодо встановлення особи та відмову в оформленні паспорта громадянина України у вигляді картки (а.с.36). ОСОБА_1 відмовлено в документуванні паспортом громадянина України на підставі Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302, у зв?язку з тим, що особу ОСОБА_1 не встановлено та не встановлено його належність до громадянства України.

ОСОБА_1 подав додатково довідку про звільнення серії ДОН №00103, видану громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Горлівка Донецької області, громадянство: України. Отримана довідка 18 грудня 2015 року, згідно із даними якої прямував до місця проживання: АДРЕСА_3 .

Згідно зі змістом копії довідки вбачається, що заявник був засуджений: 1) 12 серпня 2005 року Микитівським р/с м.Горлівки за ч.2 ст.185, ч.3 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 22 травня 2010 року Калінінським р/с м.Горлівки за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; 3) 06 травня 2015 року Артемівським мр/с Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту (а.с.8).

УДМС 05 червня 2023 року звернулося із запитом до Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Житомирській області (а.с.41-42). У відповідь на запит надана інформація щодо особи із фотокарткою: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Донецька область, м.Горлівка; національність: українець; громадянство: Україна; дактилоформула: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; адреса: АДРЕСА_4 .

Заявник 18 лютого 2025 року повторно звернувся до Хорошівського сектору УДМС у Житомирській області щодо надання результатів проведення процедури встановлення особи.

Хорошівський сектор УДМС у Житомирській області 06 березня 2025 року розглянув заяву від 18 лютого 2025 року та листом повідомив, що за результатами проведення процедури встановлення особи прийнято рішення про відмову в оформленні паспорта у зв?язку з тим, що особу не встановлено, а також не встановлено належність до громадянства України та жодних документів щодо змін або усунення обставин у зв?язку з якими було відмовлено в оформленні паспорта, у тому числі рішення суду про встановлення особи, та документи, якими підтверджується факт належності до громадянства України, не надано (а.с.6).

Відповідно до висновку експерта від 26 серпня 2025 року №СЕ-19/106-25/9711-Д папілярні узори у відбитках пальців рук із електронних копій дактилоскопічних карт, заповнених на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (файли «ELECKUX1» та «ELECKUX2») та папілярні узори у відбитках (відтисках) пальців рук із двох дактилоскопічних карт, заповнених на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібраних відділенням поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, ідентичні та залишені однією особою (а.с.88-102).

Матеріалами справи, зокрема і висновком експерта, підтверджено, що заявник дійсно є ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Горлівці Донецької області, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Микитівської районної ради народних депутатів м.Горлівки зроблений актовий запис №170 від 24 березня 1979 року.

У частині першій ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За частинами першою та другою ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій ст.315 цього Кодексу, не є вичерпним.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року №588/2006, затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 8 Порядку, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої ст.3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 25 Порядку визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст.8 Закону,) подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Отже, встановлення факту постійного проживання особи станом на 24 серпня 1991 року необхідно для встановлення належності до громадянства України.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 утратив свій паспорт та звернувся до Хорошівського сектору Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області з заявою щодо встановлення особи у зв`язку з втратою паспорта та видачі йому нового паспорта громадянина України.

Заявник ОСОБА_1 установлення факту постійного проживання на території України у відповідний період обґрунтовував необхідністю звернення до підрозділу Державної міграційної служби України за місцем його фактичного проживання із заявою про видачу паспорта громадянина України замість втраченого. 

Матеріалами справи, зокрема і висновком експерта, підтверджено, що заявник дійсно є ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Горлівці Донецької області, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Микитівської районної ради народних депутатів м.Горлівки зроблений актовий запис №170 від 24 березня 1979 року.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 вересня 2021 року в справі №503/246/19, факт постійного проживання особи станом на 24 серпня 1991 року не має правового значення для видачі паспорту громадянина України, замість втраченого або викраденого, тому не підлягає встановленню в судовому порядку, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні заяви.

Хорошівським сектором УДМС у Житомирській області повідомлено ГУНП в Житомирській області про недійсність паспорта громадянина України НОМЕР_8 , виданого 05 березня 1997 року Микитівським РВВС м.Горлівки Донецької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з його (паспорта) втратою (а.с.30).

Отже, факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України на момент проголошення незалежності, тобто станом на 24 серпня 1991 року, не має правового значення для видачі паспорту громадянина України замість втраченого, а тому не підлягає встановленню в судовому порядку.

Відповідно до ст.376 ЦПК України оскаржуване рішення в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Горлівці Донецької області, на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення, яким у встановленні такого факту відмовляється.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області задовольнити.
Рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2025 року в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у встановленні такого факту відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: