УХВАЛА

09 липня 2026 року
м. Київ

справа №380/533/25
адміністративне провадження №К/990/29533/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Радишевської О.Р.,
перевіривши касаційну скаргу Державної організації (установа, заклад) Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року у справі №380/533/25
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
25 червня 2026 року до касаційного суду надійшла скарга Державної організації (установа, заклад) Військової частини 1493.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху, оскільки всупереч частині четвертій статті 330 КАС України до касаційної скарги не додано документу про сплату судового збору.
Відповідно до підпункту третього пункту третього частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на дату подання касаційної скарги).
Із текстів рішень судів попередніх інстанцій установлено, що судовими рішеннями задоволено 6 вимогу майнового характеру без визначення сум. 
Відповідно до підпункту другого пункту третього частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду фізичною особою позову майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн 00 коп. (станом на рік звернення із позовною заявою).
Оскільки скаржник просить скасувати рішення повністю, то ставка судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 14 534 грн 40 коп.
Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки касаційну скаргу у цій справі подано через підсистему Електронний суд, то розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 11 627 грн 52 коп.
Відповідно до положень статей 169 та 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду документа про сплату судового збору у розмірі 11 627 грн 52 коп.
Реквізити для сплати судового збору:
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102;
найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055)
призначення платежу: 101__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від __________(Дата оскаржуваного рішення) по справі __________(Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду). 
Окрім того, відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Так, заявник оскаржує зокрема і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року.
Касаційну скаргу повторно направлено до Верховного Суду 26 червня 2026 року.
З огляду на викладене, Суд констатує, що заявником пропущено строк на касаційне оскарження.
Скаржник у тексті касаційної скарги просить поновити строк на подання касаційної скарги. Клопотання обґрунтоване введенням воєнного стану і тим, що військова частина НОМЕР_1 , як сторона у справі переведена на воєнний стан і здійснює заходи необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, що значною мірою впливає на дотримання встановлених процесуальних строків.
Суд зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Тобто, при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущений; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.
Протягом тривалого часу, з якого відповідач мав дізнатися про порушене право і до дня звернення до суду із касаційною скаргою пройшов строк, який значно перевищує строк, визначений законодавством для звернення до суду.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Неналежна організація процесу щодо оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання касаційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Відтак, суд дійшов висновку, що будь-яких об`єктивних перешкод своєчасно звернутися за захистом своїх порушених прав до суду відповідач не навів, а приведені ним доводи не вказують на поважність таких причин.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. 
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом подання до суду:
- документа про сплату судового збору у розмірі 11 627 грн 52 коп..;
- клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги у цій справі із зазначенням поважних причин пропуску такого строку та поданням доказів їх поважності.
Керуючись статтями 169, 329, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ :
1. Визнати неповажними наведені відповідачем причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року.
2. Відмовити в задоволенні клопотання Державної організації (установа, заклад) Військової частини 1493 про поновлення строку на касаційне оскарження.
3. Касаційну скаргу Державної організації (установа, заклад) Військової частини 1493 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року у справі №380/533/25 - залишити без руху.
4. Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Суду:
- документа про сплату судового збору у розмірі 11 627 грн 52 коп..;
- клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги у цій справі із зазначенням поважних причин пропуску такого строку та поданням доказів їх поважності.
5. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали в частині подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко
О.Р. Радишевська 
Судді Верховного Суду