Справа № 350/602/26
Номер провадження 2/350/629/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
(заочне)
15 липня 2026 року     селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд    Івано-Франківської області
в складі:
головуючого судді      Бейка А.М.,
секретаря судового засідання    Маєвської С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Перегінської селищної ради про визначення місця проживання дитини, –
в с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій сторін:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Перегінської селищної ради, про визначення місця проживання дитини.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 січня 2022 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за актовим записом № 171.
Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Варшава Республіки Польща, що підтверджується повним витягом з акту народження № 1465011/00/AU/2023/841357 від 29 червня 2023 року, виданим Управлінням державної реєстрації актів цивільного стану Міста-Столиці Варшава, та довідкою Посольства України в Республіці Польща № 6137/КВ/19-2071/Н від 25 липня 2023 року про реєстрацію особи громадянином України.
Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2025 року у справі № 350/1491/25 (провадження № 2/350/789/2025) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Питання про визначення місця проживання малолітньої дитини під час розгляду вказаної справи судом не вирішувалося. Рішення набрало законної сили 09 січня 2026 року.
Позивач зазначає, що з моменту народження і до цього часу малолітній син фактично проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Саме вона забезпечує дитині догляд, виховання, розвиток, побутове забезпечення та утримання, має самостійний дохід та створила належні житлово-побутові умови для проживання, виховання і розвитку сина. Відповідач постійно проживає в Республіці Польща, у вихованні дитини участі практично не бере.
З урахуванням викладеного, позивач просить суд визначити місце проживання малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у справі.
Позивач в судове засідання не з`явилася. Її представник – адвокат Ошуст В.М., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 15 квітня 2026 року, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила ухвалити рішення про визначення місця проживання дитини з позивачкою, стягнути з відповідача судові витрати, а також розглянути справу без її участі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень проти позову не подав.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Листом від 02 червня 2026 року № 81/02-01 повідомив суд, що надає висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини, затверджений рішенням виконавчого комітету Перегінської селищної ради від 19 травня 2026 року № 64, позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без участі представника служби.
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16.06.2026 року суд закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2026 року суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
27 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, актовий запис № 171.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син – ОСОБА_3 , уродженець м. Варшава Республіки Польща, що підтверджується повним витягом з акту народження № 1465011/00/AU/2023/841357. Згідно з довідкою Посольства України в Республіці Польща № 6137/КВ/19-2071/Н від 25 липня 2023 року, ОСОБА_3 з 21 червня 2023 року є громадянином України.
Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2025 року у справі № 350/1491/25 шлюб між сторонами розірвано.
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2025/019395318 від 29 грудня 2025 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 09 квітня 2026 року № 4213/29, складеним комісією Перегінської селищної ради, встановлено, що житлово-побутові умови за вказаною адресою є задовільними, для дитини створені належні умови проживання.
Із висновку органу опіки та піклування Перегінської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету від 19 травня 2026 року № 64, встановлено, що малолітній ОСОБА_4 фактично проживає з матір`ю за вказаною адресою; актом, складеним працівниками служби у справах дітей від 07 травня 2026 року, підтверджено, що дитина охайна, доглянута, забезпечена необхідними речами та продуктами харчування; батько дитини на час складення висновку перебував за кордоном, надіслав до служби у справах дітей письмове пояснення, в якому надав згоду на визначення місця проживання сина з матір`ю; спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини не встановлено; орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 цього Закону).
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю між їх учасниками; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності.
Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.
У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною; можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Постановою Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 663/724/19 (провадження № 61-15273св21) підтверджено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу не впливає на обсяг цих прав. Постановою Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) сформовано правовий висновок про те, що за загальним правилом, за відсутності спору щодо того, з ким із батьків проживатимуть діти, питання про місце проживання дитини може бути вирішене судом; лише за наявності спору між батьками суд зобов`язаний роз`яснити сторонам порядок вирішення цього питання. У постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі № 587/2134/17 (провадження № 61-37492св18) зазначено, що під час розгляду справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи стійкі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини та обов`язком батьків діяти в її інтересах.
У статті 19 СК України встановлено, що під час розгляду спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків та інших документів, що стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим або суперечить інтересам дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до частини першої статті 18 цієї Конвенції держави-учасниці докладають зусиль до визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси якої є предметом їх основного піклування.
Ухвалюючи рішення від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини вказав, що при визначенні найкращих інтересів дитини слід враховувати, по-перше, що в її найкращих інтересах є збереження зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є непридатною або неблагополучною, а по-друге – забезпечення розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). У § 54 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, при цьому особлива увага має надаватися найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою мають переважати над інтересами батьків.
Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, а тому насамперед мають бути визначені й ураховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, і лише потім – права батьків.
Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки батьки дитини проживають окремо, а нотаріально посвідченого договору між ними щодо визначення місця проживання дитини не укладено, це питання, відповідно до статей 160, 161 СК України, підлягає вирішенню судом.
Суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування Перегінської селищної ради, затверджений рішенням виконавчого комітету від 19 травня 2026 року № 64, яким визначено за доцільне проживання дитини з матір`ю, а також те, що відповідач висловив письмову згоду на визначення місця проживання сина з матір`ю, спору між батьками з цього приводу не встановлено. Дитина з моменту народження проживає з матір`ю у звичному для неї середовищі, забезпечена належними житлово-побутовими умовами, доглядом, вихованням та турботою.
На час ухвалення рішення у справі судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком матиме більш позитивний вплив на дитину, ніж залишення її проживати з матір`ю. Найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків і можуть, залежно від їх характеру та серйозності, переважати над інтересами самих батьків.
За встановлених обставин суд доходить висновку про те, що визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 найбільшою мірою відповідатиме інтересам дитини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
V. Розподіл судових витрат:
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Позивачем понесено судові витрати: судовий збір у розмірі 1 331,20 грн, що підтверджується квитанцією від 15 квітня 2026 року, та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 15 квітня 2026 року, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) та квитанцією від 15 квітня 2026 року.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, а відповідач заперечень щодо розміру та обґрунтованості понесених позивачем витрат на правничу допомогу не подав, суд вважає за можливе стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161 Сімейного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76–82, 133, 141, 200, 258, 259, 263–265, 268, 273, 280–282, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Перегінської селищної ради про визначення місця проживання дитини – задоволити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Третя особа: Орган опіки і піклування Перегінської селищної ради, ЄДРПОУ: 44083573, місце знаходження: вул. Сагайдачного, 26, с-ще Перегінське, Калуський район, Івано-Франківська область.

Суддя         А.М. Бейко