Справа № 686/12882/26
Провадження № 2/686/8045/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2026 м. Хмельницький 

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого – судді Стефанишина С.Л.,
за участю секретаря судового засідання – Мороза А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення коштів в порядку спадкування, – 

встановив:
28.04.2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить визнати право власності в порядку спадкування за законом та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на її користь нараховану та недоотриману пенсію за життя ОСОБА_2 за рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.12.2024 року по справі № 560/17403/24 в сумі 321147,71 грн., як спадкоємиці після його смерті.
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а донька померлого  ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого за законом. 
За життя  ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». 
Згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.12.2024 року по справі № 560/17403/24 ГУ ПФУ в Хмельницькій області нараховано заборгованість в сумі 321147,71 грн.
За життя ОСОБА_2 не було виплачено пенсію, нараховану за вищевказаним рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду на загальну суму 321147,71 грн.
Також, згідно листа ГУ ПФУ в Хмельницькій області позивачу було відмовлено у виплаті нарахованих, але не виплачених сум, оскільки зазначені суми не включаються до складу спадщини.
У зв`язку з викладеним позивачка вважає її право як спадкоємця на отримання невиплаченої суми боргу перед спадкодавцем порушеним, що змусило останню звернутися до суду з цим позовом.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.05.2026 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
28.05.2026 року до суду від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшов відзив на позов, у якому заперечуються позовні вимоги, посилаючись на те, що сума коштів не була виплачена ОСОБА_1 через відсутність відповідного фінансування, та позивачка не належить до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, не надано належних доказів на одержання сум нарахованих на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №560/17403/24.
Ухвалою суду від 28.05.2026 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги із викладених у позові підстав.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою  ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.04.2025 року, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 13.05.2025 року, свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від 16.05.1972 року, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 та копії паспорта позивачки.
Померлий  ОСОБА_2 за життя отримував пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду ГУ ПФУ в Хмельницькій області до виплати ОСОБА_2 нараховано заборгованість по виплаті пенсії за рішенням від 11.12.2024 року по справі № 560/17403/24 в сумі 321147,71 грн.
Приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бокуліч З.В. була заведена спадкова справа №114/2025 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №114/2025, згідно з якою донька померлого ОСОБА_1 є спадкоємицею померлого за законом.
Дружина померлого ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується наявною в матеріалах спадкової справи заявою останньої від 11.09.2025 року.
Відповідно до листа Відділу реєстрації місця проживання Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради від 21.08.2025 р. позивачка було зареєстрована та проживала за однією адресою із померлим ОСОБА_2 . 
Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №2200-0405-8/86434 від 11.11.2025 року повідомлено про неможливість виплати позивачці недоодержаної пенсії, оскільки вона не входить до складу спадщини та пропущено шестимісячний термін заявлення права на спадщину.
Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме право власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.
Підставою своїх позовних вимог позивачка зазначає наявність у неї як спадкоємця після смерті батька права на спадкування недоотриманої суми пенсії.
Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.
Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому належить застосовувати ст. 1227 ЦК України.
Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Зміст частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Аналізуючи наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пункту 2, 26 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій та відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батько і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження №61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: 
- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; 
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. 
Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі № 200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що «у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».
Згідно із статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину за законом і вищевказані пенсійні виплати увійшли до складу спадщини, враховуючи те, що дружина померлого відмовилася від прийняття спадщини.
Викладені у відзиві на позов ГУ ПФУ в Хмельницькій області твердження про те, що недоотримана пенсія спадкодавцю за життя не була виплачена у зв`язку із відсутністю відповідного фінансування, не впливають на законність судового рішення та на права позивача щодо стягнення недоплаченої пенсії на її користь як спадкоємця особи, яка за життя набула право на дану пенсію, однак так і не отримала. Таке право позивача передбачено цивільним законодавством і не може обмежуватись через відсутність відповідного фінансування.
При цьому ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» у рішенні від 08 листопада 2005 року, справі «Бакалов проти України» у рішенні від 30 листопада 2004 року та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Оскільки за життя  ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 недоотримав пенсію, а позивач, як його донька, є спадкоємицею першої черги та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а тому набула право на отримання невиплаченої пенсії у повному обсязі.
Водночас, суд враховує надану представником відповідача довідку про стан виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.12.2024 р. у справі №560/17403/24, згідно якої частину коштів у сумі 1098,05 грн. було зараховано на банківський рахунок ОСОБА_4 та залишок заборгованості станом на даний час становить 320049,66 грн.
На підставі викладеного, із врахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму недоодержаної пенсії у розмірі 320049,66 грн.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3249,03 грн. (320049,66х3260,18:321147,71).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 15, 16, 321, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1226, 1258, 1259, 1261-1265, 1269, 1270, 1282 ЦК України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд –

ухвалив:
 
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування – задовольнити частково.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (області (код ЄДРПОУ 21318350, адреса: 29013, м. Хмельницький, вул. Г.Чекірди, 10) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) нараховану та недоотриману пенсію за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.12.2024 року по справі № 560/17403/24 в сумі 320049,66 грн., як спадкоємиці за законом, а також стягнути судовий збір у розмірі 3249,03 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 07.09.2026 року.

Суддя Сергій Стефанишин