Справа № 349/1339/26 
Провадження № 1-кп/349/136/26

В И Р О К
іменем України
16 вересня 2026 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області
в складі судді      ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання   ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026096210000016 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, яка зареєстрована за адресою проживання: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, така що не працює, раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор   ОСОБА_4 
обвинувачена ОСОБА_3 
представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 
потерпіла   ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_3 вчинила умисні дії, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, за таких встановленим судом обставин.
На початку 2025 року ОСОБА_6 на підставі договору дарування подарувала своїй дочці ОСОБА_7 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжує проживати.
В подальшому, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникли неприязні відносини, які зумовлені суперечностями щодо проживання у вказаному житловому будинку. 
12 травня 2026 року приблизно о 20 год 50 хв ОСОБА_3 прийшла до житлового будинку, де проживає ОСОБА_6 та спровокувала словесну суперечку, яка супроводжувалася словами ненормативної лексики та взаємними образами. 
В ході конфлікту ОСОБА_3 , діючи умисно, на грунті тривалих неприязних відносин, схопила ОСОБА_6 за ліве передпліччя, із значною силою штовхнула до стіни.
Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 правою рукою схопила ОСОБА_6 за шию та утримувала її біля стіни, а лівою рукою нанесла декілька ударів в ділянки рук та голови, чим завдала їй сильного фізичного болю та спричинила тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках лівої та правої руки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень
Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченої та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.
Обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що в день та час, який зазначений в обвинувальному акті вона приїхала із за кордону до місця свого проживання, а потерпіла, яка є її мамою почала виганяти її з житлового будинку. Після цього між ними виникла словесна суперечка, в ході якої вона спричинила матері тілесні ушкодження, які зазначені в обвинувальному акті. В судовому засіданні просила вибачення в потерпілої .
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання
Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій суд визнає: визнання нею вини .
Обставинами, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
В судовому засіданні було досліджено документи, які характеризують особу обвинуваченої, зокрема:
- вимогу старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №4 ( м.Рогатин) ОСОБА_8 від 22 травня 2026 року, згідно з якою ОСОБА_3 раніше не притягалася до кримінальної відповідальності;
- довідку №79 КНМП Рогатинський ЦРЛ від 22 травня 2026 року про те, що ОСОБА_3 не перебуває на обліку в нарколога та психіатра;
- довідку-характеристику на ОСОБА_3 , видану виконавчим комітетом Рогатинської міської ради 28 травня 2026 року №02-28/1612 , відповідно до якої обвинувачена зареєстрована за адресою проживання :  АДРЕСА_1 , та проживає разом з дітьми та чоловіком;
- копію свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , згідно якого обвинувачена є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винної, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, а також наявність обставини, яка пом`якшує покарання, позицію сторони обвинувачення щодо призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу,  суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорінює 850,00 грн.
Щодо встановлення обвинуваченній в порядку ст.91-1 КК України обмежувальних заходів, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство, то суд не вбачає підстав для застосування таких обмежувальних заходів, оскільки це є право суду, а не обов`язок, окрім того в судовому засіданні обвинувачена попросила вибачення в потерпілої, яка в судових дебатах заявила, що пробачає їй.
Таке призначене покарання на думку суду є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин в кримінальному провадженні у їх сукупності, та буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої і є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішувались судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд
Потерпіла не пред`являла цивільного позову в кримінальному провадженні. 
Речові докази та документи суду не надавались.
Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст. 368 -369, 373- 374 КПК України, 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 гривень.
Штраф оплатити на користь держави з зарахуванням на рахунок UA698999980313080106000009652, отримувач коштів ГУК в Івано-Франківській області/ТГ Рогатин/21081100, код за ЄДРПОУ 37951998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходу 21081100.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору, а потерпілій – за її заявою. 
Суддя ОСОБА_1