| 1 | Справа № 335/9843/26  2-о/335/300/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: 
головуючого        судді Шалагінової А. В.,
за участі секретаря судового засідання   Савченко О. І.,
заявниці        ОСОБА_1 ,
заінтересованої особи       ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 за адресою: вул. Перемоги, буд. 107Б, м. Запоріжжя, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким визначити тимчасові, строком на 6 місяців, обмеження його прав щодо заявниці та заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче ніж 50 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою, заборонити ОСОБА_2 переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, заборонити ображати словесно та психологічно тиснути на ОСОБА_1 .
В обґрунтування заяви вказала, що з ОСОБА_2 вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 25.06.2026 ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою, погрожував ивбити двері, внаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_1 . Неодноразово ОСОБА_2 виявляв безпідставну агресію, цькував, погрожував та психологічно тиснув на неї. 25.06.2026 працівниками Національної поліції винесено терміновий заборонний припис серії ЕТ № 111256 стосовно кривдника. Вжити заходи не призвели до припинення протиправної поведінки ОСОБА_2 , який продовжує виявляти агресію, висловлюватись нецензурною лайкою, погрожувати та залякувати заявницю та її малолітню доньку. Його дії викликають у заявниці тривогу, емоційну невпевненість, негативно впливають на психоемоційний стан. У провадженні Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя перебувають справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 173-2 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_2 створив нестерпну обстановку, продовжує свою протиправну поведінку, у зв`язку з чим заявниця просить заяву задовольнити.
Ухвалою судді від 10.09.2026 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі, судове засідання призначене на 14.09.2026 на 16:00 год.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити. Також вказала, що вони з ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах приблизно 4,5 років і до 25.06.2026. Сумісних дітей не мають. Протягом спільного життя ОСОБА_2 постійно проявляв агресію щодо неї, бив, душив, вона неодноразово викликала поліцію. Вона є внутрішньо переміщеною особою та орендує квартиру у місті Запоріжжі, в якій проживає разом зі своєю донькою. 27.06.2026 до неї за фактом домашнього насильства приходили працівники соціальних служб, за їх порадою вона звернулась до благодійної організації, яка надала їй безоплатного адвоката, який порадив звернутись до суду із цією заявою. ОСОБА_2 з 25.06.2026 із нею не спілкувався, проживає окремо, вона заблокувала його в телефоні. Наполягала на задоволенні заяви.
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти вимог заяви, зазначив, що дійсно неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, наразі не працює, вживає спиртні напої. Після ситуації 25.06.2026 змінив свою поведінку, більше не спілкується з ОСОБА_1 , а тому не заперечує, щоб суд задовольнив її заяву. 
Вислухавши пояснення заявниці, думку заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом установлено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 4,5 років перебували у фактичних шлюбних відносинах. Спільних дітей не мають.
На час розгляду справи судом ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки №2304-5003148330 від 05.03.2024 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до пп. 3, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний припис стосовно кривдника – це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Згідно зі ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні; у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Також судом встановлено, що 25.06.2026 командиром взводу 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 25 вказаного Закону винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника 
ОСОБА_2 серії ЕТ № 111255, терміном на 10 діб – до 06:00 год 05.07.2026, яким ОСОБА_2 було зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
У вказаному приписі зазначено, що ОСОБА_2 раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 173- КУпАП у зв`язку із вчиненням ним домашнього насильства психологічного характеру, зокрема, 25.06.2026 о 03:00 год. по АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_1 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, вибивав двері, внаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.
Разом із тим, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за фактом вчинення вищезазначених дій постановою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 20.07.2026 у справі № 335/7557/26, провадження № 3/335/1504/2026, закрите за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 та ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (https://reyestr.court.gov.ua/Review/138373237). 
Водночас, з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_1 , зокрема, постановами Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя 
від 15.02.2024 у справі № 335/1200/24 3/335/541/2024, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (https://reyestr.court.gov.ua/Review/117067741);
від 11.04.2024 у справі № 335/3256/24, провадження № 3/335/1154/2024, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (https://reyestr.court.gov.ua/Review/118336824);
від 24.05.2024 у справі № 335/5573/24, провадження № 3/335/1752/2024, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119258300); 
від 24.05.2024 у справі № 335/5575/24, провадження № 3/335/1753/2024, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119258299); 
від 24.05.2024 у справі № 335/5570/24, провадження № 3/335/1751/2024, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119258301); 
від 13.01.2026 в справі № 335/11979/25, провадження № 3/335/83/2026 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (https://reyestr.court.gov.ua/Review/133275095).
Верховний Суд у постанові від 05.09.2019 у справі № 756/3859/19 зазначив, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Приймаючи до уваги вищезазначені обставини та докази, суд вважає доведеним систематичний протиправний характер дій ОСОБА_2 щодо заявниці ОСОБА_1 , які полягали у вчиненні протягом декількох років домашнього насильства щодо останньої, внаслідок якого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Закриття провадження в одній зі справ про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення не доводить зміни протиправної поведінки ОСОБА_2 та відсутність підстав для застосування до нього відповідних заходів, передбачених вищезазначеним Законом.
Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.
Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.
Враховуючи надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, заявниця, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому суд доходить висновку про обґрунтованість заяви.
Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними.
Тому, з метою забезпечення дієвого та ефективного захисту прав заявниці необхідно застосувати обмежувальний припис строком на 6 місяців, яким визначити тимчасові обмеження прав ОСОБА_2 , про які просить заявниця в цій заяві.
Відтак, суд вважає, що вимоги заяви про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 81, 229, 350-1 - 350-8, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити.
Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , і встановити такі заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього такі обов`язки:
заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , 
заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче ніж 50 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою, 
заборонити ОСОБА_2 переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 
заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, 
заборонити ОСОБА_2 ображати словесно та психологічно тиснути на ОСОБА_1 .
Встановити строк дії обмежувального припису тривалістю 6 (шість) місяців з дня ухвалення цього рішення.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.
Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя         А. В. Шалагінова