ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
просп. Науки, 5, м. Харків, 61612, телефон/факс (057)702 10 79, inbox@lg.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року м. Харків Справа № 913/93/26
Провадження №15/913/93/26

За позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вул. Кирилівська, буд. 85, м. Київ, 04080)
до Комунального закладу «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» (вул. Польова, буд. 2, м. Попасна Луганської області, 93300)
про стягнення 628 673 грн 04 коп.
Суддя Смола С.В.

Без повідомлення (виклику) представників сторін

СУТЬ СПОРУ: 

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі - ДПЗД «Укрінтеренерго») 20.06.2026 через систему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом, який зареєстрований відділом документального забезпечення роботи суду 22.06.2026 до Комунального закладу «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» (далі - КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат») про стягнення заборгованості за поставлену позивачем як постачальником «останньої надії» електричну енергію в грудні 2021 - січні 2022 року в сумі 295 404 грн 48 коп., пені за період з 25.01.2022 до 23.02.2022 у сумі 1 295 грн 08 коп., інфляційних втрат за період з лютого 2022 року до квітня 2026 року в сумі 145 713 грн 65 коп. та 15% річних за період з 25.01.2022 до 30.04.2026 у сумі 186 295 грн 48 коп.
Позов обґрунтований невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати поставленої позивачем у грудні 2021 - січні 2022 року як постачальником «останньої надії» електричної енергії, у зв`язку з чим ДПЗД «Укрінтеренерго» у відповідності до умов п.п.6.1, 7.4 комерційної пропозиції, яка є додатком №1 до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», нараховано пеню за період з 25.01.2022 до 23.02.2022 у сумі 1 295 грн 08 коп. і 15% річних за період з 25.01.2022 до 30.04.2026 у сумі 186 295 грн 48 коп., а також відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати за період з лютого 2022 року до квітня 2026 року в сумі 145 713 грн 65 коп.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2026 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.
Ухвалою від 29.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач відзивом від 11.07.2026 позов визнав частково в частині основного боргу в розмірі 187 387 грн 90 коп.
Зазначив, що він не погоджується із розміром основного боргу, оскільки він не підтверджений належними та допустимими доказами, розмір боргу визначений без належного врахування фактичних періодів постачання електричної енергії різними електропостачальниками.
Указав, що відповідно до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 06.12.2021 №57/1-ПП, укладеного між відповідачем та ТОВ «Енера Схід», останнє здійснювало постачання електричної енергії з 06.12.2021 по 31.12.2021. Надалі, за результатами проведення процедури відкритих торгів між відповідачем та ТОВ «Енера Схід» укладено договір від 26.01.2022 №57/1-ПП, відповідно до якого постачання електричної енергії здійснювалось, починаючи з 26.01.2022.
Відповідач у грудні 2021 року письмово повідомив позивача про укладення договору з іншим електропостачальником та зазначив, що ДПЗД «Укрінтеренерго» здійснювало постачання електричної енергії лише у період з 17.11.2021 по 05.12.2021 включно. Сума 205 232 грн 34 коп., зазначена у рахунку від 03.12.2021 №000003190047/34/П12/0023245, перевищує вартість фактично спожитої електричної енергії, яка згідно з даними комерційного обліку склала 25 564 кВт*год.
У грудні 2024 року відповідач листом від 30.12.2024 №578 повторно повідомив позивача, що електрична енергія постачалася ДПЗД «Укрінтеренерго» лише у періоди з 17.11.2021 по 05.12.2021 включно та з 01.01.2022 по 25.01.2022 включно.
Також відповідач навів свій розрахунок суми боргу за грудень 2021 року та січень 2022 року.
Зазначив, що пеня нарахована необґрунтовано, оскільки позивачем в порушення п.6.1 комерційної пропозиції не направлено споживачу рахунок на її сплату.
Указав, що рахунок за спожиту у січні 2022 року електричну енергію направлений йому лише 17.02.2022 та підлягав оплаті протягом 5 робочих днів, але уже 24.02.2022 Російська Федерація розпочала повномасштабне військове вторгнення в Україну, унаслідок чого територія Луганської області стала зоною активних бойових дій.
Зазначені обставини є загальновідомими та форс-мажорними і підтверджуються, зокрема, листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.
Крім того, просив зменшити розмір нарахованих позивачем 15% річних до 3% річних та послався на пропуск позивачем строків позовної давності.
28.07.2026 через систему «Електронний суд» від позивача найшла відповідь на відзив, яка ухвалою від 29.07.2026 залишена без розгляду.
Частиною 8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно з ч.6 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.
ДПЗД «Укрінтеренерго» діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 06.11.2018 №1344.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року №1023-р ДПЗД «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії» на період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2024 року.
Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (надалі - ПРРЕЕ) затверджено типовий договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (додаток 7 до Правил).
Частиною 1 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п.3.4.2 ПРРЕЕ передбачено, що постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.
Пунктом 1.2.9 ПРРЕЕ передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», зміст якого визначається постачальником «останньої надії» на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
Постачальники універсальних послуг та постачальники «останньої надії» повинні оприлюднити на своїх вебсайтах типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» відповідно (п.3.2.1 ПРРЕЕ).
У п.3.4.4 ПРРЕЕ зазначено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.
Постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник «останньої надії» припиняє електропостачання споживачу.
У разі постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або «останньої надії» споживач за взаємною згодою сторін (електропостачальника електричної енергії та споживача) може здійснювати оплату спожитої електричної енергії у формі попередньої оплати (п.4.10 ПРРЕЕ).
Положеннями п.6.2.4 ПРРЕЕ, встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вважається день припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.
На виконання вимог ч.11 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії» в мережі Інтернет за адресою: www.uie.kiev.ua, ДПЗД «Укрінтеренерго» розміщено публічну оферту: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», комерційну пропозицію від 08.10.2021 №5 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», додаток №1 до договору (надалі - комерційна пропозиція).
У п.2.1 типового договору передбачено, шо за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в Додатку 1 до цього договору (комерційна пропозиція).
Отже, вирішуючи спір суд керується умовами типового договору та комерційної пропозиції від 08.10.2021 №5, яка є додатком №1 до нього.
Відповідно до п.2.5 глави 2 Тимчасового порядку визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженого постановою НКРЕКП від 28.12.2018 №2118 (далі - Тимчасовий порядок) ОСР/НЕК зобов`язаний надавати постачальнику «останньої надії» середньомісячні за останні 12 місяців (за наявності відповідних даних) обсяги споживання споживачів, які переходять до постачальника «останньої надії». Постачальник «останньої надії» зобов`язаний у повідомленні про заявлений на М обсяг купівлі електричної енергії зазначити обсяги, що відповідають наданим ОСР/НЕК сумарним середньомісячним за останні 12 місяців обсягам споживання електричної енергії споживачами постачальника «останньої надії». ОСР/НЕК повідомляє ПОН про перелік споживачів, які переходять до постачальника «останньої надії» із зазначенням середньомісячних за останні 12 місяців обсягів споживання електричної енергії не пізніше дати такого переходу.
Листом від 15.11.2021 №01-24/2/2935 ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» повідомило ДПЗД «Укрінтеренерго», що КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 17.11.2021.
Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 17.11.2021, умови якого відповідач як споживач електроенергії безакцептно прийняв з урахуванням п.1.2.9 ПРРЕЕ та комерційної пропозиції.
Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Пунктом 1.1 глави 1 Тимчасового порядку передбачено, що цей Порядок встановлює процедуру визначення погодинних, добових та місячних обсягів купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії на перехідний період до дати початку дії нового ринку електричної енергії операторами систем розподілу (далі - ОСР) для компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами, а також електропостачальниками електричної енергії для потреб споживачів та/або на власні потреби. Після початку дії нового ринку електричної енергії та до початку процесу інформаційного обміну між учасниками ринку через центральну інформаційно-комунікаційну платформу адміністратора комерційного обліку (Датахаб) відповідно до цього Порядку здійснюється, зокрема порядок віднесення обсягів купівлі електричної енергії на постачальника «останньої надії».
У п.5.1 типового договору передбачено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженою Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», яка є додатком до цього договору.
Відповідно до п.4.4 комерційної пропозиції акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем. Обсяг фактично спожитої електричної енергії споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затверджений постановою НКРЕКП від 28.12.2018 №2118. Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС постачальник надсилає на адресу електронної пошти споживача скановану версію акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку.
Відповідно до п.5.7 типового договору ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.
Листом від 08.12.2021 №01-24/2/3205 оператор системи розподілу - ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» надіслало позивачу звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за листопад 2021 року.
На підставі наданих ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» даних про обсяги спожитої відповідачем у період з 17.11.2021 по 06.12.2021 електричної енергії позивачем складено акт від 30.11.2021 №016066 купівлі-продажу електроенергії за листопад 2021 року та рахунок від 08.12.2021 №000003190047/34/О11/23443 на обсяг споживання електроенергії 16 228 кВт*год на суму 93 213 грн 31 коп. з ПДВ.
Листом від 10.01.2022 №01-24/2/80 оператор системи розподілу - ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» надіслало позивачу звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за грудень 2021 року.
На підставі наданих ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» даних про обсяги спожитої відповідачем у період з 17.11.2021 по 06.12.2021 електричної енергії позивачем складено акт від 31.12.2021 №017395 купівлі-продажу електроенергії за грудень 2021 року та рахунок від 14.01.2022 №000003190047/34/О12/24839 на обсяг споживання електроенергії 11 881 кВт*год на суму 78 804 грн 40 коп. з ПДВ.
Листом від 08.02.2022 №01-24/2/521 оператор системи розподілу - ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» надіслало позивачу звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за січень 2022 року.
На підставі наданих ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» даних про обсяги спожитої відповідачем у період з 01.01.2022 по 26.01.2022 електричної енергії позивачем складено акт від 31.01.2022 №018846 купівлі-продажу електроенергії за січень 2022 року та рахунок від 15.02.2022 №000003190047/34/О01/26320 на обсяг споживання електроенергії 38 858 кВт*год на суму 295 404 грн 48 коп. з ПДВ.
Також у рахунку значиться заборгованість за електричну енергію попередніх періодів у сумі 78 804 грн 40 коп.
Отже, позивачем доведений факт поставки КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» у листопаді 2021 року - січні 2022 року електроенергії на загальну суму 388 617 грн 79 коп.
Відносно доводів відповідача щодо невірного визначення позивачем періоду постачання електричної енергії як постачальником «останньої надії» та, як наслідок, її обсягів, і наявність в цей період договірних відносин з іншим постачальником, суд зазначає таке.
Відповідно до звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за листопад 2021 року, який є додатком до листа оператора системи розподілу - ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» від 08.12.2021 №01-24/2/3205, постачання електричної енергії здійснювалось ДПЗД «Укрінтеренерго» як постачальником «останньої надії» споживачу - КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат», у період з 00 год. 00 хв. 17.11.2021 до 00 год. 00 хв. 06.12.2021.
Отже, постачання фактично здійснювалось до 05.12.2021, оскільки 00 год. 00 хв. - це вже 06.12.2021, а не по 06.12.2021 включно, як зазначає відповідач.
Згідно даних оператора систем розподілу споживачем у період з 17.11.2021 по 30.11.2021 фактично спожито 16 228 кВт*год на суму 93 213 грн 31 коп. з ПДВ.
Відповідно до звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за грудень 2021 року, який є додатком до листа оператора системи розподілу - ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» від 10.01.2022 №01-24/2/80, постачання електричної енергії здійснювалось ДПЗД «Укрінтеренерго» як постачальником «останньої надії» споживачу - КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат», у період з 00 год. 00 хв. 17.11.2021 до 00 год. 00 хв. 06.12.2021.
Згідно даних оператора систем розподілу споживачем у період з 01.12.2021 по 05.12.2021 фактично спожито 11 881 кВт*год на суму 78 804 грн 40 коп. з ПДВ.
Як уже зазначалось, на підставі наданих ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» даних про обсяги спожитої відповідачем у листопаді 2021 року електричної енергії позивачем складено акт від 30.11.2021 №016066 купівлі-продажу електроенергії за листопад 2021 року та рахунок від 08.12.2021 №000003190047/34/О11/23443 на обсяг споживання електроенергії 16 228 кВт*год на суму 93 213 грн 31 коп. з ПДВ, у грудні 2021 року - акт від 31.12.2021 №017395 купівлі-продажу електроенергії за грудень 2021 року та рахунок від 14.01.2022 №000003190047/34/О12/24839 на обсяг споживання електроенергії 11 881 кВт*год на суму 78 804 грн 40 коп. з ПДВ.
Водночас відповідач у відзиві зазначає, що листом від 09.12.2021 №138 повідомив ДПЗД «Укрінтеренерго», що у період з 17.11.2021 по 05.12.2021 ним спожито за показами приладу обліку електричну енергію в кількості 25 564 кВт*год, а також просив вирішити питання законності наданого рахунку від 03.12.2021 №000003190047/34/П12/0023245 на суму 205 232 грн 34 коп. на кількість спожитої електричної енергії 30 942 кВт*год.
Враховуючи принцип диспозитивності судового процесу, суд зазначає, що вказаний рахунок не є підставою позовних вимог, а відповідно до звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за грудень 2021 року КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» у грудні 2021 року поставлено ДПЗД «Укрінтеренерго» як постачальником «останньої надії» електричну енергію в кількості 11 881 кВт*год та на підставі саме цих даних складено акт від 31.12.2021 №017395 купівлі-продажу електроенергії за грудень 2021 року і рахунок від 14.01.2022 №000003190047/34/О12/24839 на обсяг споживання електроенергії 11 881 кВт*год на суму 78 804 грн 40 коп. з ПДВ.
Отже, відповідач заперечуючи проти заявлених позовних вимог в частині кількості поставленої йому ДПЗД «Укрінтеренерго» як постачальником «останньої надії» електричної енергії в грудні 2021 року посилається на рахунок, правові підстави виставлення якого позивачем не вказані і він не є підставою заявлених позивачем позовних вимог.
За результатами процедури закупівлі електричної енергії UA-2021-11-30-000787-a, між ТОВ «Енера Схід» як постачальником та КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» як споживачем укладений договір №57/1-ПП про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до умов якого електрична енергія постачалась споживачу у період з 06.12.2021 по 31.12.2021.
Також за результатами процедури закупівлі електричної енергії UA-2021-12-22-000993-с, між ТОВ «Енера Схід» як постачальником та КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» як споживачем укладений договір №57/1-ПП про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до умов якого електрична енергія постачалась споживачу у період з 26.01.2022.
Водночас, відповідно до звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за січень 2022 року, який є додатком до листа оператора системи розподілу - ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» від 08.02.2022 №01-24/2/521, постачання електричної енергії здійснювалось ДПЗД «Укрінтеренерго» як постачальником «останньої надії» споживачу - КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат», у період з 00 год. 00 хв. 01.01.2022 до 00 год. 00 хв. 26.01.2022.
Отже, постачання фактично здійснювалось до 25.01.2022, оскільки 00 год. 00 хв. - це вже 26.01.2022, а не по 26.01.2022 включно, як зазначає відповідач.
Згідно даних оператора систем розподілу споживачем у період з 01.01.2022 по 25.01.2022 фактично спожито 38 858 кВт*год на суму 295 404 грн 48 коп. з ПДВ.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що фактично постачання електричної енергії ДПЗД «Укрінтеренерго» як постачальником «останньої надії» здійснювалось споживачу у період з 17.11.2021 по 05.12.2021 та у період з 01.01.2022 по 25.01.2022, з огляду на що доводи відповідача судом відхиляються. 
Також суд зауважує таке.
Відповідно до п.2.3.5 ПРРЕЕ (у редакції станом 05.12.2021) планова заміна, у тому числі на виконання вимог нормативно-правових актів, технічна підтримка та обслуговування розрахункових засобів вимірювальної техніки електричної енергії здійснюються їх власником господарським або підрядним способом або постачальником послуг комерційного обліку відповідно до договору про надання послуг комерційного обліку, який укладається між споживачем та постачальником послуг комерційного обліку відповідно до Кодексу комерційного обліку. Непланова заміна, ремонт розрахункових засобів вимірювальної техніки здійснюється постачальником послуг комерційного обліку за рахунок учасника роздрібного ринку, на вимогу (за ініціативою) якого здійснюється непланова заміна, ремонт розрахункового засобу вимірювальної техніки. У разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ. Учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку. На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування. За результатами перевірки учасник роздрібного ринку повідомляє споживача.
Відповідач, з моменту отримання від позивача рахунку від 14.01.2022 №000003190047/34/О12/24839, який був надісланий на адресу електронної пошти КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат»: kz_popni@ukr.net, 17.01.2022 на обсяг споживання електроенергії у грудні 2021 року в кількості 11 881 кВт*год на суму 78 804 грн 40 коп. з ПДВ, з будь-якими зауваженнями щодо вказаних у ньому даних до ДПЗД «Укрінтеренерго» не звертався.
Також у відповідності до п.4.4 комерційної пропозиції, споживач, отримавши акт від 31.12.2021 №017395 купівлі-продажу електроенергії за грудень 2021 року, який був надісланий ДПЗД «Укрінтеренерго» разом із рахунком за грудень 2021 року, мав право у разі наявності зауважень до нього, оформити протокол розбіжностей з зазначенням обсягу електричної енергії, по якому є розбіжності, проте цього не зробив.
Крім того, абз.1, 2 п.3.4.4 ПРРЕЕ передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.
Пунктом 1.5 Тимчасового порядку передбачено, що остаточний розрахунок обсягів купованої електропостачальниками протягом М електричної енергії здійснюється оператором системи по завершенню М на підставі фактичних звітних даних комерційного обліку.
Ураховуючи наведене, суд наголошує, що визначення обсягів спожитої КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» електричної енергії у спірний період здійснювалось ДПЗД «Укрінтеренерго» на підставі даних, наданих у відповідних листах оператором системи розподілу - ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», що відповідає викладеним приписам законодавства.
Суд зауважує, що самостійне визначення КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» у відзиві на позовну заяву обсягів спожитої ним у грудні 2021 року та січні 2022 року електричної енергії, виходячи з загальної кількості днів у відповідному місяці, викладеним приписам законодавства не відповідає, та є неправомірним, оскільки постачання позивачем електричної енергії як постачальником «останньої надії» відповідачу відбувалось не повний місяць, а у конкретні періоди, зазначені вище.
Згідно із ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. 
Приписами ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
У п.2.1 типового договору передбачено, що за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).
Відповідно до п.5.8 типового договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок) (п.5.9 типового договору).
У п.4.1 комерційної пропозиції сторони передбачили, що споживач оплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. У разі не отримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора системи розподілу (передачі).
Згідно з п.4.2 комерційної пропозиції остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок постачальника, зазначений в договорі.
Рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем постачальнику або засобами електронної пошти, відповідно до п.16.2 цієї комерційної пропозиції. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацію вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше) (п.4.3 комерційної пропозиції).
Відповідно до п.16.2 комерційної пропозиції у випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою сторони договору використовують наступні адреси електронної пошти: - постачальника: pon@uie.kiev.ua; - споживача: зазначена на вебсайті споживача та/або надана постачальнику споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу постачальника, телефонограмою), та/або надана постачальнику оператором систем розподілу (передачі). Такі документи вважаються направленими однією стороною та офіційно отриманими іншою стороною без додаткового оформлення на паперовому носії.
Суд бере до уваги, що у повідомленні оператора системи розподілу - ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» про точки комерційного обліку споживачів, постачання електричної енергії за якими здійснюється постачальником «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», яке є додатком до листа від 15.11.2021 №01-24/2/2935, указано адресу електронної пошти КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат»: kz_popni@ukr.net.
На зазначену адресу електронної пошти позивачем 15.12.2021, 17.01.2022, 17.02.2022 направлені відповідачеві складені акти за спожиту у листопаді 2021 року - січні 2022 року електроенергію та рахунки, що підтверджується відповідними роздруківками.
Суд констатує, що позивачем з дотриманням умов типового договору та комерційної пропозиції направлені КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» на адресу електронної пошти: kz_popni@ukr.net, акти купівлі-продажу електроенергії від 30.11.2021 №016066 за листопад 2021 року, від 31.12.2021 №017395 за грудень 2021 року, від 31.01.2022 №018846 за січень 2022 року, та відповідні рахунки від 08.12.2021 №000003190047/34/О11/23443, від 14.01.2022 №000003190047/34/О12/24839, від 15.02.2022 №000003190047/34/О01/26320.
Отже, відповідно до умов п.4.1 комерційної пропозиції граничним строком оплати відповідачем поставленої ДПЗД «Укрінтеренерго» у листопаді 2021 року електроенергії є 20.12.2021, оскільки 18 та 19 грудня були вихідними небанківськими днями (субота та неділя), у грудні 2021 року - 24.01.2022, оскільки 22 та 23 січня були вихідними небанківськими днями (субота та неділя), у січні 2022 року - 24.02.2022, оскільки 19 та 20 лютого були вихідними небанківськими днями (субота та неділя).
У порушення умов договору відповідач оплату здійснив частково 30.12.2021 у сумі 93 213 грн 31 коп., що підтверджується відповідною випискою по рахунку.
Отже заборгованість складає 295 404 грн 48 коп.
Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену у грудні - січні 2022 року електроенергію в сумі 295 404 грн 48 коп.
Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача пені за період з 25.01.2022 до 23.02.2022 у сумі 1 295 грн 08 коп. суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відносно доводів відповідача щодо погодження спеціального порядку реалізації права постачальника на стягнення пені і необхідність виставлення рахунку та/або вимоги про її сплату, суд зазначає таке.
Умовами п.6.1 розділу «Розмір пені» комерційної пропозиції передбачено, що за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) постачальника. Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договором на оплату рахунку. У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, пеня та інші види відповідальності визначені законом та чим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання за цим договором починають нараховуватися постачальником з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Позивачем доказів направлення відповідачеві окремого рахунку та/або вимоги про її сплату суду не надано.
Водночас, на думку суду, ненаправлення ДПЗД «Укрінтеренерго» споживачу такого рахунку не позбавляє його права нараховувати пеню у випадку прострочення виконання зобов`язань та стягнути її у судовому порядку.
Отже, указані доводи відповідача судом відхиляються.
Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів та договірних умов.
Отже, обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача є пеня за період з 25.01.2022 до 23.02.2022 у сумі 1 295 грн 08 коп.
Відносно доводів відповідача про наявність форс-мажорних обставин та посилань на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 суд зауважує наступне.
Відповідно до п.12.1 типового договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). 
Згідно з п.12.4 договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ст.14^1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Отже, єдиним документом, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат.
Суд бере до уваги, що форс мажорні-обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
Суд зауважує, що відповідачем не надано до матеріалів справи відповідного сертифікату про наявність форс-мажорних обставин для виконання договору від 17.11.2021, як і не надано доказів повідомлення позивача у відповідності до умов п.12.3 договору про їх настання.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13.12.2023 у справі №922/193/23, Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили); вказаний лист Торгово-промислової палати України адресований «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні; лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.
Ураховуючи викладене, вказані доводи відповідача та посилання на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 судом відхиляються.
Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 15% річних за період з 25.01.2022 до 30.04.2026 у сумі 186 295 грн 48 коп. та інфляційних втрат за період з лютого 2022 року до квітня 2026 року в сумі 145 713 грн 65 коп. суд зазначає таке.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Водночас, умовами п.7.4 комерційної пропозиції передбачено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення зобов`язання, а також 15% річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.
Перевіривши розрахунок 15% річних, наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів та договірних умов.
Відносно клопотання відповідача щодо зменшення нарахованих 15% річних до 3% суд зазначає таке.
Як уже вказувалось судом, у договорі сторони встановили інший розмір процентів річних - 15%.
При цьому, відповідач у зв`язку із переведення на постачання електричної енергії до позивача як постачальника «останньої надії» фактично погодився на такий розмір річних, встановлений умовами типового договору.
За змістом ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.
З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду зазначає, що у справі №902/417/18 зроблено загальний висновок про можливість суду за певних умов зменшити розмір процентів річних, нарахованих на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, тоді як підстави для такого зменшення процентів річних суд повинен установлювати в кожному конкретному випадку.
Законодавство не містить переліку підстав для зменшення процентів річних. Такими підставами можуть бути, зокрема, дії боржника, спрямовані на належне виконання зобов`язання, ступінь вини боржника, міра виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, інші інтереси сторін, дії чи бездіяльність кредитора, очевидна неспівмірність заявленої суми процентів річних порівняно із сумою боргу, а також інші підстави, підтверджені конкретними обставинами справи.
Заявляти про наявність підстав для зменшення процентів річних та доводити, що вони підтверджуються конкретними обставинами справи, має саме боржник, а суд з огляду на наявні в матеріалах справи докази має надати оцінку обґрунтованості таких доводів та вирішити питання про можливість зменшення процентів річних.
Також при вирішенні питання про зменшення процентів річних суд має враховувати принципи розумності, справедливості, пропорційності та дотримуватись балансу між інтересами боржника і кредитора.
До того ж у постанові від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) Велика Палата Верховного Суду зазначала, що зменшення судом заявлених до стягнення штрафних санкцій чи відсотків, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, є правом, а не обов`язком суду і може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи та наданих учасниками справи доказів.
З огляду на зазначені правові висновки Верховного Суду та наведені в цій постанові висновки Великої Палати Верховного Суду, враховуючи правову природу процентів річних як визначеної законом плати боржника за користування грошовими коштами кредитора, їх розмір може бути зменшено.
Відповідач в обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» є комунальним закладом соціального захисту, який здійснює діяльність не з метою отримання прибутку та фінансується за рахунок бюджетних коштів.
Зазначив, що прострочення виконання зобов`язання виникло в умовах повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України, евакуації закладу із зони активних бойових дій, втрати матеріально-технічної бази та первинної документації; відповідач не ухилявся від виконання своїх зобов`язань, а листуванням із позивачем повідомляв про об`єктивні причини неможливості здійснення оплати і вживав заходів щодо отримання бюджетного фінансування для погашення заборгованості; що розмір 15% річних у сумі 186 295 грн 48 коп. становить понад 63% від заявленої суми основного боргу та істотно перевищує компенсаційну мету, передбачену ст.625 ЦК України.
Суд бере до уваги, що відповідач є комунальним закладом соціального захисту та не має на меті отримання прибутку, фінансується за рахунок бюджетних коштів. 
Також з 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерацією проти України, проведення військових дій на територій м. Попасна, на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації-начальника обласної військової адміністрації від 17.10.2022 №396 «Про організацію діяльності Комунального закладу «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» установлено, що до окремого розпорядження комунальний заклад тимчасово провадить свою діяльність за адресою: вул. Стефана чел Маре, буд. 173, смт Красноїльське Чернівецької області.
Отже, основні засоби та документи закладу залишились на окупованій території, що разом із зазначеними вище обставинами суттєво вплинули на можливість своєчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленої електричної енергії.
Також суд зауважує, що загальний розмір нарахованих позивачем 15% річних у сумі 186 295 грн 48 коп. є значним та дорівнює 62,22% від загальної суми заборгованості за поставлену у грудні 2021 року - січні 2026 року електричну енергію, що, на думку суду, є непропорційним.
При цьому судом враховано, що розмір, до якого можна зменшити проценти річні, обмежений нормою ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) від простроченої суми.
Підсумовуючи вищевикладене, беручи до уваги причини несвоєчасного невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленої електричної енергії, та те, що відповідач є комунальним закладом і не має на меті отримання прибутку, з метою забезпечення балансу інтересів сторін у спорі та запобіганню настанню негативних наслідків для сторін, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру нарахованих позивачем за період з 25.01.2022 до 30.04.2026 процентів річних у сумі 186 295 грн 48 коп. до 70 000 грн 00 коп. 
Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача є проценти річні за період з 25.01.2022 до 30.04.2026 у сумі 70 000 грн 00 коп.
Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів.
Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача є інфляційні втрати за період з лютого 2022 року до квітня 2026 року в сумі 145 713 грн 65 коп.
Відносно заяви відповідача щодо пропуску позовної давності суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).
Відповідно до ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Згідно зі ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.
При цьому, відповідно до ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Позовні вимоги заявлені поза межами строків позовної давності не підлягають задоволенню у зв`язку із спливом цього строку, що є підставою для відмови у задоволенні позову (ч.4 ст. 267 ЦК України).
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».
Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 №4434-IX пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України виключено.
Указаний Закон набрав чинності 04.09.2025.
Ураховуючи наведене, саме з 04.09.2025 скасовано зупинення строків позовної давності на період дії воєнного стану.
Отже, з огляду на встановлені судом строки виконання відповідачем зобов`язань, на момент звернення позивача з позовом до суду з заявленими вимогами позовна давність не закінчилась.
Крім того, у розділі 14 комерційної пропозиції передбачено, що сторони, керуючись ст.259 ЦК України домовились встановити в цьому договорі збільшений строк позовної давності: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю п`ять років.
Частинами 1, 2, 5, 6, 8 ст.75 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі, у тому числі шляхом клірингу (неттінгу), відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку. Покупці електричної енергії, які купують електричну енергію в електропостачальників, вносять плату за отриману електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в одному з уповноважених банків. Кошти з поточних рахунків із спеціальним режимом використання електропостачальника перераховуються згідно з алгоритмом, який встановлюється Регулятором. Такий алгоритм розподілу коштів з поточного рахунка із спеціальним режимом використання електропостачальника передбачає, за звичайних умов, перерахування всіх коштів, що надходять від покупців на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника, у повному обсязі на поточні рахунки електропостачальника. Внесення змін до зазначеного алгоритму здійснюється виключно у разі прострочення електропостачальником у строки та порядку, що визначені правилами ринку, оплати вартості його небалансів електричної енергії. Такі зміни до алгоритму діють до повного погашення заборгованості електропостачальника перед оператором системи передачі. Зміни до алгоритму вносяться на підставі подання оператора системи передачі у разі виникнення заборгованості електропостачальника перед оператором системи передачі. Зміни до алгоритму мають передбачати, що кошти з поточного рахунка із спеціальним режимом використання електропостачальника перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оператора системи передачі до повного погашення недоплати за куплений електропостачальником небаланс електричної енергії. Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку затверджується та оприлюднюється Регулятором. У разі перерахування коштів за електричну енергію та послуги на інші рахунки, ніж поточні рахунки із спеціальним режимом використання, у випадках, визначених цією статтею, отримувачі повинні повернути ці кошти у триденний строк з моменту їх отримання. У разі неповернення у цей строк коштів, сплачених на інші рахунки, ніж поточні рахунки із спеціальним режимом використання, ці суми підлягають стягненню до державного бюджету як санкція за вчинене правопорушення. Зарахування коштів до державного бюджету не звільняє їхніх отримувачів від повернення цих коштів відповідному учаснику ринку.
Пунктами 4.1, 4.2 розділу IV ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.
Згідно з п.4.5 розділу IV ПРРЕЕ оплата електропостачальнику вартості електричної енергії, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника. Споживач, який купує електричну енергію відповідно до умов договору в електропостачальника, здійснює оплату за виставленим електропостачальником рахунком виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання цього електропостачальника в одному з уповноважених банків.
У п.5.9 типового договору передбачено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
Постановою НКРЕКП «Про затвердження Переліку поточних рахунків із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку» від 27.06.2019 №1247 затверджений відповідний Перелік, до якого включений поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЗД «Укрінтеренерго» № НОМЕР_1 , на який позивач у прохальній частині позовної заяви просить стягнути заявлену до стягнення заборгованість за поставлену електроенергію.
Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до абз.4 п.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.
Суд вважає за необхідне застосувати вказаний підхід щодо покладення судового збору і до вимог про стягнення процентів річних.
Отже, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7 544 грн 08 коп. покладаються на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України.
Згідно з ч.ч.4, 5 ст.240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236 - 238, 240, 252 ГПК України, господарський суд 

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до Комунального закладу «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» задовольнити частково.
2. Стягнути з Комунального закладу «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат», вул. Польова, буд. 2, м. Попасна Луганської області, 93300, ідентифікаційний код 03190047, на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», вул. Кирилівська, буд. 85, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код 19480600:
- на рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» заборгованість за поставлену електроенергію в сумі 295 404 грн 48 коп., 
- на рахунок IBAN UA458201720355340299019480600 в ГУ ДКСУ у Київській області 70 000 грн 00 коп. процентів річних, інфляційні втрати в сумі 145 713 грн 65 коп., пеню в сумі 1 295 грн 43 коп., судовий збір у сумі 7 544 грн 08 коп., про що видати накази після набрання рішенням законної сили.
3. Учасники справи:
Позивач: Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», вул. Кирилівська, буд. 85, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код 19480600.
Відповідач: Комунальний заклад «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат», вул. Польова, буд. 2, м. Попасна Луганської області, 93300, ідентифікаційний код 03190047.
Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та в порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено 18.08.2026.

Суддя Сергій СМОЛА