ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2026 р. Справа № 905/278/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Чапляна С.Є.
суддів: Іванова В.П. 
Крижного О.М. 

за участю секретаря судового засідання Медведєвої К.І., 
згідно з протоколом судового засідання від 02.06.2026:
від скаржника: Ігнатова Н.О. (довіреність від 19.01.2026);
від ТОВ «СКС Транс»: Казак Є.С. (довіреність від 13.06.2025);
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2026 (повний текст ухвали суду складено 30.04.2026)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС Транс» про заміну сторони 
у справі № 905/278/18 (суддя Андреїшина І.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля»
до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця»
про стягнення 6 890,67 грн
ВСТАНОВИВ:
1. Стислий зміст заяви
Товариство з обмеженою відповідальністю «СКС Транс» (далі - ТОВ «СКС Транс») звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою, в якій просило замінити стягувача у справі № 905/278/18 з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля») на ТОВ «СКС ТРАНС». 
Заява мотивована тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 у справі № 905/278/18 задоволено позов ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») в особі регіональної філії «Донецька залізниця», стягнуто з АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» на користь ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» 6 890,67 грн вартості нестачі вантажу та 1 762 грн судового збору. 
На виконання рішення суду 24.05.2018 видано наказ.
За результатами проведеного 11.09.2023 електронного аукціону з продажу права вимоги дебіторської заборгованості ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», переможцем аукціону визначено ТОВ «СКС Транс» зі ставкою 7 951, 25 грн; сума залишку від ціни продажу лота, яка підлягає сплаті переможцем електронного аукціону (за вирахуванням залишку сплаченого гарантійного внеску): 0,00 грн.
Між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (первісний кредитор) та ТОВ «СКС Транс» (новий кредитор) 19.09.2023 укладено договір про відступлення права вимоги (далі - договір про відступлення права вимоги), згідно з п. 1.1. якого у порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні законодавством, первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги дебіторської заборгованості по 25 боржниках на суму 1 325 208,72 грн, яка підтверджена даними бухгалтерського обліку (деталізація у додатку № 2 до протоколу № 3 від 17.07.2023 комітету кредиторів «ДТЕК Добропіллявугілля») (далі - основне зобов`язання), в результаті чого новий кредитор став кредитором за основним зобов`язанням на всю суму заборгованості за основним зобов`язанням.
Відповідно до п. 1.2. договору новий кредитор одержав право (замість первісного кредитора) вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань за основним зобов`язанням.
Заявник зазначив, що з огляду на викладене відбулася заміна кредитора у зобов`язанні і ТОВ «СКС Транс» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, відповідно, наявні підстави для заміни стягувача у справі № 905/278/18 з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на ТОВ «СКС Транс».
2. Узагальнена позиція відповідача
Заперечуючи проти задоволення заяви, АТ «Укрзалізниця» послалося на сплив строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання більше, ніж на 2 роки, у зв`язку з чим підстави для заміни стягувача відсутні.
3. Стислий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2026 у справі № 905/278/18 заяву ТОВ «СКС Транс» про заміну сторони у справі №905/278/18 задоволено. Замінено стягувача у справі № 905/278/18 з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на ТОВ «СКС Транс»
Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником надано належні та достатні докази щодо наявності підстав для заміни стягувача на його правонаступника.
4. Надходження до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги та її узагальнені доводи
АТ «Укрзалізниця» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2026 у справі № 905/278/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити, а також стягнути з ТОВ «СКС Транс» на користь АТ «Укрзалізниця» витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2662,40 грн.
Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема неврахуванням під час постановлення ухвали, що строк пред`явлення наказу до виконання сплив та не переривався, оскільки наказ не пред`являвся до виконання. У свою чергу заявник не обґрунтував причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, не звертався до суду із заявою про поновлення зазначеного строку.
За подання апеляційної скарги скаржником сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
5. Узагальнені доводи ТОВ «СКС Транс» під час апеляційного перегляду
ТОВ «СКС Транс» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому наголосило, що визначальною обставиною для вирішення питання про заміну сторони є встановлення факту переходу права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора, а не дослідження обставин майбутнього виконання судового рішення. З моменту переходу права вимоги новий кредитор набуває всіх прав попереднього кредитора в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу такого права. Відсутність заміни сторони фактично позбавляє нового кредитора можливості реалізовувати належні йому права щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення відповідних строків, отримання дубліката виконавчого документа або вчинення інших процесуальних дій, передбачених законодавством.
6. Рух апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2026 матеріали апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця» у судовій справі № 905/278/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді-доповідача) Чапляна С.Є., суддів Іванова В.П., Крижного О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2026 за апеляційною скаргою АТ «Укрзалізниця» відкрито апеляційне провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 02.06.2026.
Представником АТ «Укрзалізниця» Ігнатовою Н.О. до Північного апеляційного господарського суду 26.05.2026 подано заяву, в якій викладено прохання надати їй можливість взяти участь у розгляді справи № 905/278/18 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Представником ТОВ «СКС Транс» Казак Є.С. до Північного апеляційного господарського суду 27.05.2026 подано заяву, в якій викладено прохання надати їй можливість взяти участь у розгляді справи № 905/278/18 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференц-зв`язку.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2026 заяви представників АТ «Укрзалізниця» Ігнатової Н.О. та ТОВ «СКС Транс» Казак Є.С. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Постановлено проводити судове засідання у режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференц-зв`язку підсистеми «Електронний суд» https://vkz.court.gov.ua. 
7. Пояснення сторін, надані в судовому засіданні під час апеляційного розгляду
У судовому засіданні представник АТ «Укрзалізниця» Ігнатова Н.О. підтримала доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, наполягала на її задоволенні, скасуванні ухвали Господарського суду м. Києва від 29.04.2026 та постановленні ухвали про відмову у задоволенні клопотання про заміну стягувача у справі № 905/278/18.
Представник ТОВ «СКС Транс» Казак Є.С. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, наполягала на залишенні її без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.
8. Позиція суду апеляційної інстанції
Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив таке.
8.1. Обставини, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 у справі № 905/278/18 позов задоволено, стягнуто з АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» на користь ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» 6 890,67 грн вартості нестачі вантажу та 1 762 грн судового збору (а.с. 46 - 49).
На виконання рішення суду 24.05.2018 видано наказ (а.с. 53).
За результатами електронного аукціону із продажу права вимоги дебіторської заборгованості ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» по 25 боржниках на суму 1 325 208,72 грн, яка підтверджується даними бухгалтерського обліку, що відбувся 11.09.2023, згідно з протоколом №-UA-20230831-52029 (а.с. 58) переможцем визначено ТОВ «СКС Транс» зі ставкою 7 951,25 грн; сума залишку від ціни продажу лота, яка підлягає сплаті переможцем електронного аукціону (за вирахуванням залишку сплаченого гарантійного внеску): 0,00 грн.
Відповідно до Інформаційного повідомлення про зарахування коштів № 18/09/202311573 від 18.09.2023 (а.с. 59) ТОВ «СКС Транс» перераховано на рахунок ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» гарантійний внесок в сумі 7 951,25 грн.
Між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (продавець) та ТОВ «СКС Транс» (покупець) 19.09.2023 складено акт про придбання майна на аукціоні (а.с. 60), згідно з п. 1 якого продавцем передано, а покупцем прийнято майно, що є предметом продажу на аукціоні BRD001-UA20230831-52029 по лоту 2, який відбувся 11.09.2023, а саме: право вимоги дебіторської заборгованості по 25 боржниках на суму 1 325 208,72 грн, яка підтверджена даними бухгалтерського обліку (деталізація у додатку № 2 до протоколу № 3 від 17.07.2023 комітету кредиторів «ДТЕК Добропіллявугілля»).
Відповідно до п. 2 акта про придбання майна на аукціоні на момент підписання цього акта покупець сплатив продавцю ціну продажу майна, а саме 7 951,25 грн.
Сторони не мають одна до одної претензій, покупцю передані майно, а також всі документи (п. 6 акта про придбання майна на аукціоні).
Також 19.09.2023 між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (первісний кредитор) та ТОВ «СКС Транс» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (а.с. 64), за умовами п. 1.1. якого у порядку, в обсязі та на умовах, визначених даним договором та чинним в Україні законодавством, первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги дебіторської заборгованості по 25 боржниках на суму 1 325 208,72 грн, яка підтверджена даними бухгалтерського обліку (деталізація у додатку № 2 до протоколу № 3 від 17.07.2023 комітету кредиторів «ДТЕК Добропіллявугілля») (основне зобов`язання), в результаті чого новий кредитор став кредитором за основним зобов`язанням на всю суму заборгованості за основним зобов`язанням.
Відповідно до п. 1.2. договору про відступлення права вимоги новий кредитор одержав право (замість первісного кредитора) вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань за основним зобов`язанням.
Також за договором про відступлення права вимоги новий кредитор отримав право замість первісного кредитора звертатися в досудовому, позасудовому та судовому порядку з вимогою виконання боржниками зазначеного грошового зобов`язання та інші права, які відповідно до законодавства України належать кредитору у зобов`язанні за основним зобов`язанням (п. 1.3. договору про відступлення права вимоги).
Новий кредитор підтвердив, що в момент підписання цього договору первісний кредитор передав, а новий кредитор отримав документи на підтвердження права вимоги (п. 3.1. договору про відступлення права вимоги).
З моменту підписання сторонами договору про відступлення права вимоги до нового кредитора перейшло право вимоги первісного кредитора за основним зобов`язанням у повному обсязі, а первісний кредитор втратив зазначені права вимоги повністю. Моментом переходу права вимоги первісного кредитора за основним зобов`язанням до нового кредитора є момент підписання договору про відступлення права вимоги (п. 3.2. договору про відступлення права вимоги).
За п. 3.4. договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор засвідчив, що до початку електронного аукціону № BRD001-UA-20230831-52029 від 11.09.2023 основне зобов`язання боржниками виконане не було.
ТОВ «СКС Транс» 03.10.2023 звернулося до арбітражного керуючого ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» Курбанова Н.В. із запитом № 01 (а.с. 65), в якому просило надати інформацію про те, чи були відкриті виконавчі провадження з примусового виконання рішень господарських судів, у тому числі у справі № 905/278/18, а також чи були втрачені відповідні оригінали наказів на примусове стягнення.
На вказане звернення арбітражним керуючим надано відповідь від 03.10.2023 № 02-04/107 (а.с. 66), за якою виконавчі провадження з примусового виконання рішень господарського суду у справах із зазначеними номерами, у тому числі № 905/278/18, не відкривались.
Також ТОВ «СКС Транс» 24.10.2023 звернулося до арбітражного керуючого ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» Курбанова Н.В. із запитом № 02 (а.с. 67), в якому просило надати інформацію щодо розміру заборгованості, яка була відступлена за договором про відступлення права вимоги, у тому числі за рішенням суду першої інстанції у справі № 905/278/18.
На цей запит арбітражним керуючим надано відповідь від 24.10.2023 № 02-04/133 (а.с. 61), згідно з якою, серед іншого, за рішенням суду першої інстанції у справі № 905/278/18 розмір відступленої дебіторської заборгованості складає загалом 8 652,67 грн.
8.2. Оцінка висновків суду першої інстанції, доводів учасників справи та мотиви, з яких виходить апеляційний суд при ухваленні рішення
З огляду на доводи сторін, суд апеляційної інстанції має перевірити можливість заміни стягувача у справі № 905/278/18, у якій виконавчий документ виданий 24.05.2018 і станом на день вирішення питання про заміну стягувача не пред`явлений до примусового виконання.
На підставі договору про відступлення права вимоги, укладеного 19.09.2023 між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та ТОВ «СКС Транс» (а.с. 64) до останнього перейшло право вимоги дебіторської заборгованості по 25 боржниках на суму 1 325 208,72 грн, яка підтверджена даними бухгалтерського обліку (деталізація у додатку № 2 до протоколу № 3 від 17.07.2023 комітету кредиторів ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля»).
Згідно з додатком № 2 до протоколу від 17.07.2023 № 3 комітету кредиторів ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» загальногосподарська заборгованість по 25 боржниках включає заборгованість РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (код 40150216) в сумі 325 249,81 грн (а.с. 71).
Підставою для укладення договору про відступлення права вимоги є акт від 19.09.2023 про придбання майна на аукціоні, згідно з яким ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» передало, а ТОВ «СКС Транс» прийняло майно, що є предметом продажу на аукціоні BRD001-UA-20230831-52029 по лоту 2, який відбувся 11.09.2023, а саме право вимоги дебіторської заборгованості по 25 боржниках на суму 1 325 208,72 грн (а.с. 60).
Лот 2 включав, серед іншого, заборгованість РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (код 40150216) в сумі 325 249,81 грн, у тому числі за рішенням суду першої інстанції у справі № 905/278/18 (а.с. 69).
Відповідно до ч. 1 ст. 177 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.
Згідно з ч. 1 ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Таким чином, поняття «майнові права» охоплюється родовим поняттям «майно». Як наслідок, майнові права є об`єктами цивільних прав та можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі право вимоги.
Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватись з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України. Отже, відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (п. п. 56, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18).
Відступлення права вимоги (цесія) - це сам факт заміни особи в зобов`язанні, який є правовим результатом відповідного договору. Цесія не є окремим самостійним договором. Норми ЦК України про відступлення права вимоги повинні застосовуватися саме до відповідного договору (купівлі-продажу, дарування, міни тощо), правовим результатом якого є цесія (п. п. 73, 74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 910/19199/21).
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язано з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Питання процесуального правонаступництва у господарському процесі врегульовані ст. 52 ГПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір (п. 8.5. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425).
Питання процесуального правонаступництва у межах виконавчого провадження врегульовані ст. 334 ГПК України та відповідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження».
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Коли кредитор у спірному матеріальному зобов`язанні (цивільному, господарському тощо) відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України замінений внаслідок відступлення права вимоги, то суд в порядку процесуального правонаступництва замінює такого учасника справи, виконавчого провадження його правонаступником, про що постановляє ухвалу. Внаслідок цього процесуальні права та обов`язки у справі, виконавчому провадженні, які мав такий учасник переходять до його процесуального правонаступника (див. mutatis mutandis п. 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2024 у справі № 21/5005/2686/2012).
Згідно з ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 у справі № 905/278/18 24.05.2018 зазначеним судом видано наказ (а.с.53).
За ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: (1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; (2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; (3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; (4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; (5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Матеріалами справи підтверджується, що наказ Господарського суду міста Києва від 24.05.2018, виданий у справі № 905/278/18, до примусового виконання не пред`являвся (а.с. 66).
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
За ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 у справі № 905/278/18 набрало законної сили 24.05.2018. Таким чином, виконавчий документ, виданий на виконання зазначеного рішення, міг бути пред`явлений до примусового виконання не пізніше 24.05.2021.
Згідно з наказом від 24.05.2018 про примусове виконання рішення у справі № 905/278/18 він дійсний для пред`явлення до виконання до 24.05.2021 (а.с. 53).
Суд першої інстанції дійшов висновку, що строк пред`явлення до примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 у справі № 905/278/18 не сплив, вмотивувавши своє рішення тим, що згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020) та аналогічними нормами в процесуальних кодексах (ЦПК, ГПК, КАС України), строки пред`явлення виконавчих документів до виконання продовжувалися на строк дії карантину. Карантин, встановлений з метою запобігання поширенню COVID-19, офіційно завершився в Україні 30.06.2023. В той же час, пп. 4 п. 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком з огляду на таке.
Дійсно, за пп. 4 п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Відповідним положенням Закон України «Про виконавче провадження» був доповнений Законом України від 15.03.2022 № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 26.03.2022.
Водночас ані норми Закону України «Про виконавче провадження», ані приписи ГПК України не містять положень щодо переривання або зупинення строків пред`явлення до примусового виконання виконавчих документів у зв`язку з запровадженням карантину з метою запобігання поширенню COVID-19.
Відповідно, під час дії зазначеного карантину і до набрання чинності Законом України від 15.03.2022 № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», тобто до 26.03.2022, строки пред`явлення виконавчих документів до виконання не були зупинені або перервані.
Відповідно, строк пред`явлення до примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 у справі № 905/278/18 сплив 25.05.2021, тобто через три роки, починаючи з наступного дня після набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 (набрало законної сили 24.05.2018).
За п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається (п. 8.8. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425).
На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 334 ГПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 52 ГПК України. У цьому випадку приписи ст. 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст. 52 цього Кодексу.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у ч. 5 ст. 334 ГПК України (п. п. 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17).
Апеляційний господарський суд враховує mutatis mutandis висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у п. п. 8.16, 8.17 постанови від 18.01.2022 у справі № 34/425, за якими заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється. Разом з тим особа може бути замінена судом у порядку процесуального правонаступництва за статтею 52 ГПК України на будь-якій стадії процесу, якщо здійснюється провадження у справі за участі її правопопередника щодо майна чи активів (немайнових прав), набутих цією особою в порядку матеріального правонаступництва.
Зі змісту заяви ТОВ «СКС Транс» від 05.04.2026 про заміну сторони у справі № 905/278/18 вбачається, що заявник не ставив питання заміни стягувача у виконавчому провадженні, натомість просив суд замінити стягувача виключно у справі № 905/278/18.
В якості процесуальної підстави для заміни стягувача у справі заявник послався на положення ст. ст. 52 та 334 ГПК України.
Визначаючи норму права, яка підлягає застосуванню у цьому випадку, апеляційний господарський суд керується принципом «jura novit curia» (суд знає закони), згідно з яким: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum dabo tibi ius).
Апеляційний господарський суд також звертає увагу, що питання поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання не порушувалося ані попереднім стягувачем (позивачем) - ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ані ТОВ «СКС Транс», відповідно, судами це питання не досліджувалося і рішення за результатами його розгляду не ухвалювалося.
Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Отже, без заміни стягувача у виконавчому документі у справі № 905/278/18 ТОВ «СКС Транс» як правонаступник буде позбавлено процесуальної можливості ставити питання про поновлення відповідного процесуального строку пред`явлення виконавчого документа до виконання згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».
Виходячи з того, що за ч. 1 ст. 52 ГПК України суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни стягувача у справі № 905/278/18 з підстав, викладених у цій постанові.
При цьому заміна стягувача у справі в порядку процесуального правонаступництва не змінює обсягу та змісту прав, що перейшли до правонаступника, а отже останній набуває права вимоги у тому стані та обсязі, в якому вони належали первісному стягувачу, у тому числі з урахуванням спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Сам по собі факт заміни стягувача не має наслідком поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки таке поновлення можливе виключно за наслідками розгляду відповідної заяви за умови доведення поважності причин пропуску такого строку.
Інші доводи сторін
Інші аргументи сторін досліджені апеляційним господарським судом і не наводяться у тексті цієї постанови, оскільки не покладаються в її основу і не впливають на висновки апеляційного господарського суду. 
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, та яку апеляційний господарський суд в силу ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує як джерело права, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) від 10.02.2010). Аналогічна позиція викладена в п. 54 рішення у справі «Трофимчук проти України» (заява № 4241/03) від 28.10.2010, п. 89 рішення у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01) від 06.09.2005.
9. Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.
Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставою для зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За ч. 4 ст. 277 ГПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З огляду на викладене, враховуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2026 у справі № 905/278/18, зміну зазначеної ухвали із викладенням її мотивувальної частини у редакції цієї постанови та залишенням без змін в іншій частині.
10. Судові витрати
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції задовольнив апеляційну скаргу частково шляхом зміни мотивувальної частини оскаржуваної ухвали без зміни її резолютивної частини та без зміни результату вирішення заяви по суті, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, не вбачається.
За таких обставин витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, покладаються на скаржника.
Представником ТОВ «СКС Транс» у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції позивачем понесено судові витрати у розмірі 5 000,00 грн на професійну правничу допомогу. Документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат будуть подані відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З огляду на неподання на день ухвалення цієї постанови ТОВ «СКС Транс» доказів понесення відповідних витрат їх розподіл судом апеляційної інстанції не здійснюється.
З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 86, 129, 240, 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2026 у справі № 905/278/18 задовольнити частково.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2026 у справі № 905/278/18 змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
3. В решті ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2026 у справі № 905/278/18 залишити без змін.
4. Покласти на АТ «Укрзалізниця» витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Матеріали справи № 905/278/18 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги на це судове рішення безпосередньо до Верховного Суду в порядку, визначеному ст. 286 - 291 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 22.06.2026.

Головуючий суддя С.Є. Чаплян 

Судді В.П. Іванов

О.М. Крижний