ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року | Справа №160/13898/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

22.05.2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 , з вимогами:
- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба заборгованість у розмірі 135 326 грн. 94 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба за контрактом від 31.07.2025 по 26.02.2026 року, але контракт був достроково розірваний та відповідача відраховано з навчального закладу. У зв`язку з викладеним, Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його навчанням та утриманням.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/13898/26 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 22.06.2026 р.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 , однак на адресу суду повернуто повідомлення з відміткою АТ «Укрпошта» про вручення.
Відповідно до п.4 ч.6 ст.251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Частиною 11 ст.126 КАС України передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідачем у встановлений судом строк, відзив на позов, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано.
У відповідності до положень ч.6ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 31.07.2025 між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України (далі - Контракт).
Відповідно до п.3 Контракту курсант ОСОБА_1 добровільно бере на себе зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, в разі дострокового розірвання контракту через систематичне невиконання умов контракту, або невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану).
Відповідач погодився з умовами Контракту та добровільно підписав його.
Доказів оскарження у судовому порядку умов Контракту не надано.
Відповідно до витягу з наказу від 26.02.2026 №57 начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, солдата ОСОБА_1 , курсанта 115 навчальної групи 1-го курсу (набору 2025 року) льотного факультету університету, відповідно до пунктів 3 та 7 розділу II Особливостей, відрахування, поновлення та переведення курсантів, слухачів, ад`юнктів закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах. військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та наукових установ у системі Міністерства оборони України, затверджених наказом Міністра оборони України від 31 грудня 2024 року №877, відрахувати від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання (власне бажання) та відповідно до пункту 36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" з 27 лютого 2026 року припинити чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв?язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, звільнити з військової служби у запас та направити для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно вказаного наказу, з ОСОБА_1 призначено стягнути суму у розмірі 154 326,94 грн за період навчання в університеті, відповідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 .
Отже, чинність Контракту припинено 27.02.2026 через недисциплінованість ОСОБА_1 , на підставі наказу №57 від 27.02.2026, яким також оголошено про стягнення з ОСОБА_1 суму у розмірі 154 326,94 грн., за період навчання в університеті.
Загальний розрахунок №614 від 27.02.2026 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 містить розрахунок фактичних витрат на загальну суму 154 326,94 грн.
27.02.2026 року ОСОБА_1 повідомлено під підпис про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утримання у вищому навчальному закладі за весь період фактичного навчання.
З довідки начальника Харківського національного університета Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 20.05.2026 вбачається, що ОСОБА_1 частково відшкодовано борг, залишок боргу станом на 20.05.2026 року складає 135 326 грн. 94 коп.
У зв`язку із тим, що в добровільному порядку у встановлений строк ОСОБА_1 не відшкодував витрати на його утримання в Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба в розмірі 135 326 грн. 94 коп., чим завдав шкоду державному бюджету, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Пунктами 3 та 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Згідно п. 6 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.
На виконання вказаного пункту 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах", яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання).
Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем останній взяв на себе зобов`язання "відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу" та п. 3 Контракту, де вказано, що: "курсант добровільно бере на себе зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, в разі дострокового розірвання контракту через систематичне невиконання умов контракту, або невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану) ". Отже, після розриву контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у позивача - право звернення до суду для захисту майнових інтересів в судовому порядку.
Харківським національним університетом Повітряних Сил були розраховані фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Університеті з дня його зарахування до Університету по день виключення зі списків особового складу Університету, загальна сума яких склала 154 326, 94 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, курсанти, що навчаються у даному вищому навчальному закладі, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).
Суд зазначає, що відповідач є обізнаним про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, оскільки дані зобов`язання визначені у підписаному відповідачем з позивачем контракті про навчання, а також у загальному розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , в якому позивач зазначив про зобов`язання добровільно відшкодувати витрати на його утримання в університеті не пізніше 15 днів з дати видання наказу про відрахування, що підтверджується особистим підписом. Проте, вказану суму витрат, пов`язаних з утримання відповідача під час навчання у навчальному закладі (позивача), відповідачем не відшкодовано.
Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення з відповідача витрат з його утримання в Університеті внаслідок небажання продовжувати навчання, предметом доказування у цій справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення відповідних витрат у судовому порядку, встановлення факту відшкодування витрат відповідачем у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.
Аналіз наведених вище норм Закону №2232-ХІІ та Порядку №964 дає підстави для висновку, що у разі укладення контракту про проходження військової служби (навчання) у вищому військовому навчальному закладі Міністерства оборони України між вищим військовим навчальним закладом, Міністерством оборони України та курсантом на час проходження ним навчання на сторін покладаються відповідні обов`язки, передбачені чинним законодавством України та контрактом.
При цьому у разі укладення контракту про здобуття освіти у вищому військовому навчальному закладі на курсанта покладаються відповідні обов`язки відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону №2232-XII.
Так, з аналізу частини десятої статті 25 Закону №2232-XII слідує, що дія цієї норми розповсюджується на дві категорії осіб, тобто, на курсантів, які достроково розривають контракт та на осіб офіцерського складу, які звільняються протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу. При цьому обов`язок щодо відшкодування витрат за навчання саме у курсантів в разі дострокового розірвання контракту не залежить від пункту за яким особу звільнено з військової служби.
Суд встановив, що ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів університету у зв`язку із розірванням контракту через небажання продовжувати навчання на підставі наказу начальника Університету від 26.02.2026 №57.
Цим наказом визначено необхідність відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням в Університеті, у розмірі 154326,94 грн.
Склад витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Університеті у період з 31.07.2025 по 26.02.2026 підтверджено залученими до матеріалів справи копіями розрахунків та загалом становить 154326,94 грн.
Відповідач ознайомлений з загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням, та наявністю у нього обов`язку з відшкодування зазначених вище витрат, що підтверджено власноручно підписаним контрактом від 31.07.2025, підписом у загальному розрахунку від 27.02.2026.
З довідки начальника Харківського національного університета Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 20.05.2026 вбачається, що ОСОБА_1 частково відшкодовано борг, залишок боргу станом на 20.05.2026 року складає 135 326 грн. 94 коп.
Таким чином, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач зазначену вище суму коштів станом на час звернення позивача із позовом та на час розгляду справи не відшкодував, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, позовні вимоги Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Таким чином, оскільки позивачем не були понесені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у справі не розподіляються, тому судові витрати позивача йому не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 77, 241-246, 255, 295 КАС України Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба заборгованість у розмірі 135 326 грн. 94 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук