Справа № 127/29694/26 
Провадження № 3/127/5775/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02.09.2026 | м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

11.08.2026 о 12:41 год по вул. Пирогова, 45 у м. Вінниці ОСОБА_2 , керуючи тз Mazda р.н. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з тз Nissanlef р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок цього тз отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, разом з тим на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Зі змісту заяви убачається, що ОСОБА_1 повністю визнає обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та розкаюється у вчиненому.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
З диспозиції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КпАП) випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху (далі – ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що зазначена норма є бланкетною.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «б» пункту 2.3, 10.1 та пункту 13.1 ПДР.
Зі змісту підпункту «б» пункту 2.3 ПДР випливає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Зі змісту пункту 10.1 ПДР випливає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до пункту 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
До протоколу про адміністративні правопорушення суду надана схема місця ДТП, відповідно до якої зафіксоване розташування транспортних засобів, місце зіткнення, а також виявлені на них механічні пошкодження та письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (далі – Пояснення). 
З огляду на викладене, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджений факт недотримання ОСОБА_1 вимог підпункту «б» пункту 2.3, 10.1 та пункту 13.1 ПДР, зміст яких суд виклав вище, а тому, на переконання суду, її дії охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує, що згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, відомості про наявність будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру до неї суду надані не були, а тому суд вважає за доцільне застосувати до неї адміністративне стягнення, передбачене санкцією закону, що встановлює адміністративну відповідальність, у виді штрафу. 
Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі – Закон № 3674-VI) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, пунктом 9 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи. Саме тому суд вважає, що остання має бути звільнена від обов`язку сплати судового збору з огляду на викладені вище приписи.
Керуючись статтями 124, 283, 284 КпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1  адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: