П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/24163/25	

Перша інстанція: суддя Бабенко Д.А.,
повний текст судового рішення
складено 20.04.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Джабурія О.В.
суддів - Вербицької Н.В.
- Кравченка К.В
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування рішень, акту та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

21 липня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якій позивач просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про анулювання реєстрації платником єдиного податку ПрАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» від 17.03.2025 року №168/21-22-04-04-13, акт Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку ІV групи – юридичної особи умов перебування на спрощеній системі оподаткування від 17.03.2025 року №168/21 22-04-04-13, та рішення викладене в листі №1128/6/21-22-04-04-08 від 14.03.2025 року про невизнання Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звітності з єдиного податку четвертої групи;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі поновити ПрАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» в реєстрі платників єдиного податку четвертої групи Державної податкової служби України з дати виключення з реєстру.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуване рішення є протиправним, адже одночасно з цим рішенням позивачу було надіслано Акт перевірки від 17.03.2025 року №168/21-22-04-04-13, чим порушено право позивача на надання заперечень на акт перевірки та на участь в розгляді його заперечень на акт перевірки.
Позивач звертає увагу, що чинне законодавство надавало можливість продовжувати суб`єктам господарювання свою діяльність як сільськогосподарський товаровиробник платник єдиного податку четвертої групи у разі не досягнення 75% частки сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи. Це дозволено, якщо підприємство мало справу з обставинами непереборної сили, тобто якщо в попередньому звітному році на підприємстві стався форс-мажор - заморозки, засуха, повінь, пожежа тощо. У цьому випадку сільгоспвиробнику потрібно разом із податковою звітністю подати рішення обласної ради про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.
Позивач вказує, що відносно нього діє винятковий режим, що ґрунтується на обставинах непереборної дії і передбачений абзацом другим підпункту 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України, за яким незалежно від фактичної частки сільськогосподарського товаровиробництва шляхом підтвердження у визначений законодавством спосіб обставин непереборної дії та включення до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин, вимога мінімальної частки 75% не застосовується. 
Якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.
Також позивач звертає увагу, що усе належне йому майно перебуває на тимчасово окупованих територіях. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, тимчасовою окупацією частини Херсонської області, що є обставинами непереборної сили, ПрАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» з 24.02.2022 року та по сьогоднішній день не має змоги проводити господарську діяльність.
Відповідач надав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що згідно з даними Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробника, наданого до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 20.02.2025 року №9038203727 (ДПІ 2103) та від 20.02.2025 року №9038203722 (ДПІ 2110): сума доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва, дорівнює « 0», загальна сума доходу сільськогосподарського товаровиробника дорівнює 42 138 073,59 гривень, (де 36 785 429,01 грн. дохід від курсової різниці за залишками грошових коштів на валютних рахунках та від реалізації основних фондів 2 147 608,52 гривень). 
На думку відповідача, вказане свідчить про те, що ПрАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» (код ЄДРПОУ 19368062) не займалося виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах в 2024 році. З огляду на наведене, ПрАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» (код ЄДРПОУ 19368062) не відповідає вимогам підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 з урахуванням вимог підпункту 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 та підпункту 10.1 пункту 10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, зазначивши, що відзив на позовну заяву подано особою, яка не має повноважень на його подання від імені Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі.
Також позивач зауважив, що рішення ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, викладене в листі від 14.03.2025 року №1128/6/21-22-04-0-08 щодо спрощеної системи оподаткування про невизнання звітності з єдиного податку четвертої групи, самим відповідачем визнано нікчемним, оскільки сам відповідач подану звітність визнає і на підставі неї робить акти перевірки та приймає рішення, тим самим частково визнавши позовні вимоги позивача.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в електронній формі.
Ухвалою суду від 17.04.2026 року замінено позивача приватне акціонерне товариство «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» (код ЄДРПОУ 19368062) на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» (код ЄДРПОУ 19368062).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» (73000, місто Херсон, вул. Привокзальна, буд.5, ЄДРПОУ 19368062) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73022, м. Херсон, просп. Незалежності, 75, ЄДРПОУ 43995495) про визнання протиправними та скасування рішень, акту та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково. 
Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про анулювання реєстрації платником єдиного податку приватного акціонерного товариства «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» від 17.03.2025 року №168/21-22-04-04-13 та рішення, викладене в листі №1128/6/21-22-04-04-08 від 14.03.2025 року, про невизнання Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звітності з єдиного податку четвертої групи.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі поновити товариство з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» в реєстрі платників єдиного податку четвертої групи Державної податкової служби України з дати виключення з реєстру.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
На вказане рішення суду Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2026 року по справі №420/24163/25 в частині задоволення позовних вимог, а саме визнання протиправним та скасування рішення №168/21-22-04-04-13 від 17.03.2025 року, №1128/6/21-22-04-04-08 від 14.03.2025 року, яким зобов`язано поновити приватне акціонерне товариство «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» в реєстрі платників єдиного податку четвертої групи Державної податкової служби України з дати виключення з реєстру; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» відмовити у повному обсязі. 
Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення в частині задоволення позовних вимог.
09.06.2026 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» за вх. №33619/26 від 10.06.2026 року від представника товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» Тарабака Катерини Миколаївни надійшов відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року, в якому просить апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополя залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2026 року по справі №420/24163/25 залишити без змін.
Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів електронної справи, яка міститься в Комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», ТОВ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» є платником податків та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі. 
19 лютого 2025 року ПрАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» засобами електронного зв`язку до контролюючого органу була направлена податкова звітність платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік, зокрема, податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи; відомості про наявність земельних ділянок; розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва. 
Додатково разом з податковою звітністю позивачем засобами електронного зв`язку до контролюючого органу було направлено лист №11 від 19.02.2025 року, до якого додавалось Розпорядження Херсонської обласної військової адміністрації №81 від 18.02.2025 року про наявність на території Херсонської області обставин непереборної сили та затверджений перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин у 2024 році, до якого включений ПрАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ».
Позивач отримав квитанції №2 щодо прийняття податкової звітності. 
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач надіслав позивачу лист №1128/6/21-22-04-04-08 від 14.03.2025 року щодо спрощеної системи оподаткування, в якому, зокрема, зазначено, що податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік, подані ПАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» (код ЄДРПОУ 19368062) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі та розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробника від 19.02.2025 року не визнані, як податкова звітність.
В означеному листі також повідомлено, що ПАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» (код ЄДРПОУ 19368062) не відповідає вимогам підпункту 4 пункту 291.4 статті 291, з урахуванням вимог підпункту 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 та підпункту 10.1 пункту 10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу. 
Враховуючи вищезазначене, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі повідомляє про відмову в реєстрації ПАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» (код ЄДРПОУ 19368062) платником єдиного податку четвертої групи на 2025 рік.
З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі була проведена камеральна перевірка відносно ПрАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» щодо порушення платником єдиного податку IV групи - юридичної особи умов перебування на спрощеній системі оподаткування.
В ході проведення перевірки складено Акт від 17.03.2025 року №168/21-22-04-04-13/19368062, в якому встановлено порушення, за які передбачено анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи відповідно до п.4 п.291.4 ст.291, пп.10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу для цілей, визначених, зокрема, пп.298.84 п.298.8 ст.298 Кодексу, абз.4 п.299.10 ст.299 Податкового кодексу. 
Так, встановлено, що у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.
Рішенням Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 17.03.2025 року №168/21-22-04-04-13/19368062 анульовано реєстрацію платником єдиного податку ПрАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» з 01.01.2025 року.
Підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи є: абзац 4 п.299.10 ст.299, пп.10.1 п. 10 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу для цілей, визначених, зокрема, пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 Кодексу, абз.4 п.299.10 ст.299 Податкового кодексу України якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить, менш як 75 відсотків, передбачена пп.4 п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України.
Позивач не погодившись із рішенням Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про анулювання реєстрації платником єдиного податку ПрАТ «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» від 17.03.2025 року №168/21-22-04-04-13, актом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку ІV групи – юридичної особи умов перебування на спрощеній системі оподаткування від 17.03.2025 року №168/21-22-04-04-13/19368062, та рішенням, викладеним в листі №1128/6/21-22-04-04-08 від 14.03.2025 року про невизнання Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі звітності з єдиного податку четвертої групи, звернувся до суду з цим позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. 
Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України.
Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року 71 «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (набрав чинності з 01 січня 2015 року) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).
Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.
Підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України врегульовано, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Відтак, до платників 4 групи єдиного податку можуть належати сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.
Платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (пп.295.9.1 п.295.9 ст.295 ПК України).
Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.9 статті 298 ПК України.
Нормами п.69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ “»Перехідні положення»” ПК України для платників податків передбачено звільнення від нарахування та сплати податкових зобов`язань за певними податками, зокрема, встановлено:
тимчасово, з 1 березня 2022 року, не нараховується та не сплачується єдиний податок четвертої групи з площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди, у податкових періодах, коли на територіях, на яких розташовані такі сільськогосподарські угіддя та/або землі водного фонду, ведуться бойові дії або території тимчасово окуповані збройними формуваннями російської Федерації, до дати завершення на таких територіях активних бойових дій або тимчасової окупації російською Федерацією.
Пунктом 10 підрозділу 8 «Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачено:
на період з 1 березня 2022 року до першого числа місяця, що настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території, для платників єдиного податку четвертої групи, у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди яких перебувають земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих рф територіях України, положення підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу застосовуються виключно під час реєстрації суб`єкта господарювання платником єдиного податку.
Для цілей, визначених підпунктом «а» підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України, підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 та підпунктом 4 пункту 299.10 статті 299 цього Кодексу, частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік платників єдиного податку четвертої групи, у яких не менше 30 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у їхній власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, у попередньому податковому (звітному) році розташовувалися не менше шести місяців на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, має дорівнювати або перевищувати 50 відсотків.
Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Наказом №309 у розділі І затверджені території можливих бойових дій (частина перша) та території активних бойових дій (частина друга), у розділі ІІ затверджені тимчасово окуповані російською федерацією території України. Отже, для цілей справляння єдиного податку четвертої групи відповідно до п.п.69.33 п.69 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Кодексу застосовується тільки перелік територій активних бойових дій та тимчасово окупованих російською федерацією.
Пунктом 1 Постанови КМУ №1364 від 06.12.2022 року «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» встановлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф_(далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються: території можливих бойових дій; території активних бойових дій; території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
У цьому ж пункті 1 Постанови КМУ №1364 від 06.12.2022 року «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф» також вказано:
для цілей оподаткування території активних бойових дій - це включені до переліку території активних бойових дій, території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376 (Перелік №376), Таврійська, Костянтинівська, Горностаївська, Любимівська, Зеленопідська, Тавричанська, Присиваська, Чаплинська територіальні громади Каховського району, Новотроїцької територіальної громади Генічеського району Херсонської області входять до цього Переліку із зазначенням дати виникнення можливості бойових дій 24.02.2022 року, дата припинення можливості бойових дій не встановлена.
Як вірно вказано позивачем у позові і не спростовано відповідачем, 100% активів позивача, в тому числі об`єкти нерухомості, земельні ділянки та все інше належне йому майно, розташовані на ТОТ Херсонської області, які були окуповані російською федерацією з перших днів повномасштабного вторгнення і є тимчасово окупованими по теперішній час, що вбачається із Переліку №376.
Так, для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2025 році застосовуються саме положення пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 ПК України.
Підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України передбачено, що сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:
загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);
звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);
розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;
відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
Відповідно до вимог пп.298.8.4. п.298.8 ст.298 ПК України, у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт перебування позивача у переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, що затверджений рішенням обласної ради про наявність обставин непереборної сили, що подавався позивачем одночасно із відповідною податковою звітністю, зумовлює поширення на нього спеціальної норми пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 ПК України про незастосування вимоги частки сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період, що дорівнює або перевищує 75%, водночас відповідачем було невірно застосовано вказану норму матеріального права, внаслідок чого прийнято рішення, що підлягає скасуванню.
Як вказує позивач, неможливість отримання сільськогосподарської виручки у 2025 році була зумовлена виключно дією обставин непереборної сили.
Колегія суддів зазначає, що податковим органом не було враховано лист від 19.02.2025 №11, до якого додавалось розпорядження Херсонської обласної військової адміністрації №81 від 18.02.2025 року про наявність на території Херсонської області обставин непереборної сили та затверджений перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин у 2024 році, до якого включений позивач, в той час як зазначені документи підтверджують наявність обставини непереборної сили в регіоні, у якому позивач значиться постраждалим внаслідок проведення на його земельних ділянках, що перебувають у користуванні, бойових дій або їх тимчасової окупації збройними формуваннями росії.
З цього приводу вже сформована правова позиція та викладена в постанові Верховного Суду від 09.07.2025 року у справі №420/22049/24: 
«Отже, законодавець передбачив 2 окремих механізми регулювання, які застосовуються у разі невиконання платником єдиного податку четвертої групи критерію частки сільськогосподарського товаровиробницва: 
(1) загальний режим, закріплений у абзаці першому підпункту 298.8.4 ПК України, за яким платник втрачає право на застосування спрощеної системи у разі якщо така частка менше 75%; 
(2) винятковий режим, що ґрунтується на обставинах непереборної дії і передбачений абзацом другим підпункту 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України, за яким незалежно від фактичної частки сільськогосподарського товаровиробництва шляхом підтвердження у визначений законодавством спосіб обставин непереборної дії та включення до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин, вимога мінімальної частки 75% не застосовується. 
Додатково у зв`язку з набранням чинності Законом №3050-IX законодавець увів третій спеціальний режим, за яким допускається знижена гранична частка сільськогосподарського товаровиробництва (дорівнює або перевищує 50 відсотків), але лише для суб`єктів, що мають не менше 30 % угідь на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями не менше шести місяців. 
Таким чином, третій механізм дії, передбачений означеними вище Перехідними положеннями ПК України, діє окремо від другого механізму, а саме обставин непереборної дії, та встановлює альтернативний кваліфікаційний критерій та окремі розміри частки, що дає право залишатися платником четвертої групи за відповідних умов. 
Натомість другий механізм, що передбачений абзацом 2 підпункту 208.8.4 ПК України, як норма загальної дії, усуває будь-яку вимогу до частки, незалежно від її обсягу. 
Кожен з наведених механізмів є окремим, і кожен платник не позбавлений права використати будь-який із означених механізмів, залежно від конкретної та індивідуальної до нього ситуації. 
Якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.».
Отже враховуючи, що частка сільськогосподарського товаровиробництва позивача за 2024 рік не перевищує 75% у зв`язку з існуванням у 2024 році обставин непереборної сили, для підтвердження статуту платника єдиного податку четвертої групи позивачем виконано всі вимоги, передбачені абз.2 пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 ПК України, а саме: подано податкову звітність разом із розпорядженням Херсонської обласної військової адміністрації №81 від 18.02.2025 року про наявність на території Херсонської області обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин, до якого включений позивач, та лист Херсонської обласної військової адміністрації №01-01-16-19731/0/25/26 від 19.02.2025 року, то жодних підстав для відмови у підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку на 2025 рік у відповідача не було.
Відповідно до вимог пп.14.1.262 п.14.1 ст.14 ПК України, частка сільськогосподарського товаровиробництва для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - питома вага доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, у загальній сумі його доходу, що враховується під час визначення права такого товаровиробника на реєстрацію як платника податку.
Згідно з вимогами пп.298.8.3 п.298.8 ст.298 ПК України, дохід сільськогосподарського товаровиробника, отриманий від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки (крім підакцизних товарів, за винятком виноматеріалів виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД 2204 29 - 2204 30), вироблених на підприємствах первинного виноробства для підприємств вторинного виноробства, які використовують такі виноматеріали для виробництва готової продукції), включає доходи, отримані від:
реалізації продукції рослинництва, що вироблена (вирощена) на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, а також продукції рибництва, виловленої (зібраної), розведеної, вирощеної у внутрішніх водоймах (озерах, ставках і водосховищах), та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях;
реалізації продукції рослинництва на закритому ґрунті та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях;
реалізації продукції тваринництва і птахівництва та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях;
реалізації сільськогосподарської продукції, що вироблена із сировини власного виробництва на давальницьких умовах, незалежно від територіального розміщення переробного підприємства.
Тобто, до розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва включається не сам врожай, а доходи від його реалізації.
Колегія суддів наголошує, що причинами, які завадили позивачеві досягти 75% рівня частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2025 рік, є наявність обставин непереборної сили - активи позивача, в тому числі об`єкти нерухомості, земельні ділянки та все інше належне позивачу майно розташовані на ТОТ Херсонської області, були окуповані російською федерацією з перших днів повномасштабного вторгнення і є тимчасово окупованими по теперішній час.
Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що Враховуючи наведене, суд доходить висновку, про те, що оскаржуване рішення прийняте ГУ ДПС з неправильним застосуванням пп.298.8.4 п.298.8 ст.298, п.10 підрозділу 8 «Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, п.1 Постанови КМУ №1364 від 06.12.2022 року «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською Федерацією».
Згідно з вимогами п.299.11 ст.299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
Відповідно до вимог п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Пунктом 299.10 та абзацом 2 пункту 299.11 статті 299 ПК України визначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.
У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5 1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі №818/606/17.
Колегія суддів також зауважує, що положення ПК України містять вичерпні підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи. Системний правовий аналіз норм Кодексу дає підстави для висновку, що законодавцем чітко розмежовано поняття переходу на спрощену систему оподаткування та щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку.
Оскільки на час виникнення спірних правовідносин позивач вже був платником єдиного податку четвертої групи, в даному випадку йдеться про підтвердження статусу платника єдиного податку, а не про обрання або перехід на спрощену систему оподаткування.
Тобто, способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом за наявності встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Проте, відповідачем не проводилась документальна перевірка позивача, а також не приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.07.2022 року у справі №818/2056/18, від 11.01.2024 року у справі №810/3210/17, від 27.01.2022 року у справі №818/857/17, від 18.09.2023 року у справі №300/4347/23.
Так, з матеріалів справи вбачається, що документальна виїзна перевірка позивача зі встановленням в ході такої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи), ГУ ДПС не проводилась, а рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку позивача від 17.03.2025 року №168/21-22-04-04-13 прийнято за результатами камеральної перевірки.
При цьому, вимоги для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку, з дотриманням умов та порядку такого підтвердження, встановлених правилами підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, позивачем виконані.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку позивача від 17.03.2025 року №168/21-22-04-04-13 та дії відповідача з відмови позивачу у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік (лист з приводу невизнання ГУ ДПС звітності з єдиного податку четвертої групи викладене в листі №1128/6/21-22-04-04-08 від 14.03.2025) є протиправними.
Згідно з вимогами пп.19-1.1.1.-19-1.1.2. п.19-1.1. ст.19-1 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
За вимогами п.48.7 ст.48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.
Підпунктом 75.1.1. пункту 75.1. ст.75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Згідно з вимогами п.76.1. ст.76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Під час проведення камеральної перевірки згода платника податків на перевірку та його присутність не обов`язкова.
Відповідно до вимог п.49.15 ст.49 ПК України податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» для податкових декларацій, поданих у такий спосіб.
Матеріали справи не містять доказів того, що подана позивачем податкова звітність за результатами камеральної перевірки визнана такою, що подана із порушеннями, визначеними ПК України.
Колегія суддів зазначає, єдиною підставою для присвоєння податковій звітності позивача, статусу «не визнано як податкова звітність» слугувало спірне рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку позивачу від 17.03.2025 року №168/21-22-04-04-13, яке визнано судом протиправним, а отже позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
Відповідно, як похідні, підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання відповідача поновити позивача в реєстрі платників єдиного податку четвертої групи Державної податкової служби України з дати виключення з реєстру. 
З урахуванням реорганізації приватного акціонерного товариства «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ» в товариство з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ», ефективним способом захисту порушених прав позивача буде поновлення у вказаному реєстрі саме товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ІНТЕРНЕШНЛ».
Разом з цим, на думку суду першої інстанції, з якою погоджується суд апеляційної інстанції, необхідно відмовити у задоволенні вимог щодо визнання протиправним та скасування акта Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку ІV групи – юридичної особи умов перебування на спрощеній системі оподаткування від 17.03.2025 року №168/21 22-04-04-13, адже цей акт не є адміністративним актом та не породжує для позивача будь-яких правових наслідків, а тому не може порушувати його права.
Згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов є таким, що підлягає задоволенню частково.
Доводи апеляційної скарги щодо правомірності оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року, колегія суддів не вбачає. 
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Джабурія	
Судді	  	Н.В. Вербицька   К.В. Кравченко