Провадження № 2/522/9797/26
Справа № 522/20626/15-к 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2026 року     м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси 
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Костинюк В.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувало кримінальне провадження в результаті розгляду якого 06 лютого 2023 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено вирок, яким визнано винним ОСОБА_2 у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільний позову ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування моральної шкоди 380 000 грн. Цивільний позову ОСОБА_1 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди залишено без задоволення (т.5 а.с.50-67).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.07.2025 апеляційні скарги залишені без задоволення, вирок Приморського районного судом м.Одеси від 06.02.2023 залишено без змін (т.6 а.с.64-72).
Постановою Верховного Суду від 16 червня 2026 року вирок Приморського районного суду м.Одеси від 06.02.2023 та ухвалу Одеського апеляційного суду від 16.07.2025 щодо ОСОБА_3 змінено. На підставі ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК звільнено ОСОБА_3 від покарання, призначеного за ч.2 ст.286 КК. Вказані судові рішення в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 про стягнення і відшкодування моральної шкоди з ПрАТ «АРКС» скасовано і призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (т.6 а.с.176-182).
Справа 29.06.2026 надійшла до Приморського районного суду м.Одеси та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2026 справу 02.07.2026 передано судді Бондарю В.Я.
Отже, Верховний Суд направив для нового судового розгляду в порядку цивільного судочинства виключно цивільний позов ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування» (нині ПрАТ «СК «АРКС») про стягнення моральної шкоди.
Ухвалою від 02.07.2026 справу прийнято до провадження судді Бондаря В.Я. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 03.08.2026.
До суду 22.07.2026 надійшов відзив ПрАТ «СК «АРКС», яким просить відмовити у задоволенні позову.
У судовому засіданні 03.08.2026 представник ПрАТ «СК «АРКС» - Заруцька І.О. просила відмовити у задоволенні позову.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином.
Представник позивача Зеніна М.О. 03.08.2026 подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні по справі №486/743/25 в Арбузинському районному суді Миколаївської області, яке призначене на 03.08.2026 о 13:10 год.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Підстави неявки ОСОБА_5 у судове засідання є неповажними, підстав для обов`язкової участі у судовому засіданні представник позивача не зазначила. Враховуючи викладене та строки розгляду цього позову, який первинно як цивільний позов заявлено в 2015 році, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому заяву представника позивача про відкладення залишає без задоволення.
Згідно ч.1 ст.244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Після дослідження доказів, суд перейшов до стадії ухвалення рішення та оголосив, що проголошення рішення відбудеться 11.08.2026 о 12:45 год.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16 березня 2015 року приблизно о 10 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю приблизно 20/30 км/год. по вул. Дегтярній з боку площі Льва Толстого у напрямку пров. Лютеранського, що у Приморському районі в м. Одесі, навпроти буд. № 27, де є нерегульований пішохідний перехід грубо проігнорував вимоги Правил дорожнього руху, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка перетинала нерегульований пішохідний перехід в темпі спокійного кроку зліва-направо відносно напрямку руху автомобіля.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування».
06 лютого 2023 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено вирок, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі, залишено без задоволення цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування завданої матеріальної шкоди, адже суд вказав про недоведеність понесених витрат на лікування в Україні та закордоном. В частині залишених без задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, якою були витрати на лікування потерпілої вирок залився в силі.
У постанові від 16 червня 2026 року №522/20626/15-к Верховний Суд вказав: «у цій справі суд першої інстанції не встановив розмір шкоди, заподіяної здоров`ю, однак стягнув зі цивільного відповідача моральну шкоду, що суперечить статті 26-1 Закону № 1961-IV, у зв`язку з чим рішення в цій частині підлягають скасуванню в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди з ПрАТ «Страхова компанія «АРКС».
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
За правилами статті 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів законом покладено на сторону, яка посилається на певні обставини.
За роз`ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакцій чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Разом з тим, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачам унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суди не врахували, що статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а не від ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
Суд відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення шкоди, заподіяною здоров`ю, тому підстав для стягнення з ПрАТ «СК «АРКС» моральної шкоди немає.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
З огляду на вищевикладене, відсутні підстави наводити доводи іншим аргументам учасників справи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (код ЄДРПОУ 20474912, м.Київ. вул. Іллінська, буд.8) про стягнення моральної шкоди – залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 11 серпня 2026 року.

Суддя          В.Я.Бондар