Справа № 643/17269/25
Провадження № 2/643/1609/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2026          м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Замікули Б.С.,
секретаря судового засідання – Юшиної К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Моторного (транспортного) страхового бюро України
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 
про стягнення суми недоплаченої регламентної виплати за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

03.10.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бабаскін К.С., звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі – МТСБУ), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму недоплаченої регламентної виплати за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 88817,58 грн, а також судові витрати: судовий збір у розмірі 968,96 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.01.2025 о 18 год 30 хв у м. Харкові по просп. Тракторобудівників, 100 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Chery Tiggo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час перестроювання з лівої смуги руху в праву не надав дорогу автомобілю «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить позивачу та рухався в попутному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 25.02.2025 у справі № 643/1532/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Chery Tiggo» на момент дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП) застрахована не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до МТСБУ із заявою про регламентну виплату. Згідно з висновком і звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 54/03-25 від 13.03.2025, складеними оцінювачем ОСОБА_3 , ринкова вартість автомобіля позивача на дату ДТП становить 255564,07 грн, вартість відновлювального ремонту – 448290,80 грн, вартість автомобіля з урахуванням пошкоджень – 78543,49 грн, отже, належна до виплати сума становить 177020,58 грн. Натомість МТСБУ, склавши 25.03.2025 власний розрахунок, в якому ринкову вартість автомобіля визначено за даними інтернет-ресурсу «AUTO.RIA» з помилковим зазначенням механічної коробки передач замість автоматичної, а вартість автомобіля в пошкодженому стані – за ціновою пропозицією, отриманою на платформі «AUTOonline» ТОВ «Аудатекс Україна», визначило регламентну виплату в розмірі 80368,29 грн, а після звернення позивача збільшило її до 88203 грн, які й виплатило. Претензію позивача від 17.06.2025 щодо доплати регламентної виплати, отриману МТСБУ 23.06.2025, відповідач залишив без розгляду. Позивач вважає, що визначення вартості пошкодженого автомобіля за даними інтернет-аукціону не відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі – Методика), така інформація не є належним і допустимим доказом, а занижений розмір виплати порушує принцип повного відшкодування шкоди (ст. 22, 1166 ЦК України). Тому позивач просив стягнути з МТСБУ різницю між визначеним оцінювачем розміром виплати та фактично виплаченою сумою – 88817,58 грн.
Ухвалою суду від 20.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 17.12.2025.
20.11.2025 представник відповідача – адвокат Гусєв П.В. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечення обґрунтовано тим, що на спірні правовідносини поширюється Закон України від 21.05.2024 № 3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон № 3720-IX), чинний на день ДТП. Згідно з ч. 3 ст. 28 цього Закону ринкова вартість транспортного засобу після його пошкодження внаслідок ДТП визначається страховиком (МТСБУ) на підставі цінової пропозиції, отриманої щодо заявленого для продажу пошкодженого транспортного засобу на аукціоні з продажу пошкоджених транспортних засобів, у тому числі онлайн-аукціоні, а положення цього Закону мають перевагу перед положеннями інших законодавчих актів (ч. 4 ст. 2), тому МТСБУ правильно визначило розмір регламентної виплати. На думку відповідача, наданий позивачем звіт складено з порушенням Методики, оскільки оцінювач не визначив вартість придатних залишків (утилізації) транспортного засобу відповідно до пп. 7.17–7.20 Методики, не використав довідкової літератури, а сам звіт не є висновком судового експерта, призначеного судом. Відповідач послався на постанову Верховного Суду від 02.12.2021 у справі № 753/17190/18. Крім того, представник відповідача просив розглядати справу без його участі, залучити до участі у справі як третю особу ОСОБА_2 , до якого МТСБУ може пред`явити регресну вимогу в разі задоволення позову, та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, які МТСБУ планує понести, у розмірі 2000 грн. До відзиву додано, зокрема, звіт № 114465/2025 від 02.03.2025 про оцінку автомобіля позивача, складений на замовлення МТСБУ суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , та розрахунок МТСБУ від 25.03.2025 із додатками.
08.12.2025 представник позивача подав клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, посилаючись на суттєві розбіжності у визначенні ринкової вартості автомобіля, вартості його відновлювального ремонту та вартості з урахуванням пошкоджень у поданих сторонами звітах і розрахунках, зокрема на те, що ринкова вартість автомобіля за наданим відповідачем звітом № 114465/2025 (189203 грн) відрізняється від показника, використаного МТСБУ у розрахунку від 25.03.2025 (181368,29 грн).
17.12.2025 представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій підтримав клопотання про призначення експертизи та не заперечував проти залучення третьої особи.
Ухвалою суду від 17.12.2025 клопотання представника відповідача задоволено, до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – ОСОБА_2 , встановлено йому строк для подання письмових пояснень.
Ухвалою суду від 17.12.2025 клопотання представника позивача задоволено, у справі призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (далі – Харківський НДЕКЦ МВС), на вирішення експерта поставлено питання щодо вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, вартості відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу, ринкової вартості автомобіля без урахування аварійних пошкоджень на дату ДТП та вартості автомобіля з урахуванням пошкоджень після ДТП; оплату експертизи покладено на позивача, провадження у справі зупинено.
25.02.2026 до суду надійшло клопотання судового експерта Харківського НДЕКЦ МВС Трофимця С.А. від 10.02.2026 про надання для огляду автомобіля в стані, в якому він перебував одразу після ДТП, а в разі неможливості – кольорових фотозображень пошкоджень та дозволу на проведення експертизи за наявними матеріалами справи.
Ухвалою суду від 20.03.2026 провадження у справі поновлено для вирішення клопотання експерта.
Ухвалою суду від 25.03.2026, з урахуванням пояснень представника позивача про відчуження позивачем автомобіля та неможливість його надання для огляду, клопотання експерта задоволено, надано дозвіл на проведення експертизи за наявними матеріалами справи, провадження у справі зупинено. Позивач сплатив вартість експертизи в сумі 6418,08 грн (платіжна інструкція від 13.03.2026) та 23.03.2026 подав до суду фотозображення пошкодженого автомобіля на електронному носії.
23.04.2026 до суду надійшов висновок експерта від 09.04.2026 № СЕ-19/121-26/1032-АВ.
Ухвалою суду від 04.05.2026 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання на 01.07.2026.
30.06.2026 представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу без участі позивача та його представника за наявними матеріалами та з урахуванням висновку експерта стягнути з відповідача недоплачену регламентну виплату в розмірі 80614,51 грн, а судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу – в повному обсязі.
Третя особа ОСОБА_2 письмових пояснень щодо позову не подав.
У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач і його представник, а також представник відповідача просили розглядати справу за їхньої відсутності. Третя особа про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи повідомлені належним чином, позивач і відповідач просили розглядати справу без їхньої участі, а наявні у справі матеріали є достатніми для її вирішення, суд розглянув справу за відсутності учасників справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
За приписами ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, наведене положення слід розуміти так, що у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, коли його проголошення не відбувається, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення, навіть якщо фактичне вирішення справи відбулось у судовому засіданні, яким завершено її розгляд; при цьому незбіг дати судового засідання та дати ухвалення (складення повного) судового рішення не є порушенням прав учасників справи.
Визначаючи процесуальне значення заяви представника позивача від 30.06.2026, в якій він просив задовольнити позовні вимоги з урахуванням висновку експерта в розмірі 80614,51 грн, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України у справі, що розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, позивач вправі зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання. Підготовче засідання в такому провадженні не проводиться, а розгляд справи по суті починається з відкриття першого судового засідання (ч. 2, 3 ст. 279 ЦПК України). Перше судове засідання у справі відбулося 17.12.2025. Поновлене провадження продовжилося зі стадії, на якій його було зупинено (ч. 3 ст. 254 ЦПК України), а залучення третьої особи не тягне за собою розгляду справи спочатку (ч. 7 ст. 53 ЦПК України). Ухвала про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження не постановлялася, тому неточне найменування судових засідань в окремих ухвалах суду форми провадження не змінює. Отже, строк для зменшення розміру позовних вимог сплив, і заява від 30.06.2026 у цій частині залишається без розгляду (ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України).
Відмовитися від частини позову позивач вправі на будь-якій стадії судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України), однак заява від 30.06.2026 такого волевиявлення не містить. Відмова від позову є розпорядчою дією, яка тягне закриття провадження у справі та недопустимість повторного звернення до суду з тотожним позовом (ч. 3 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256 ЦПК України), тому не може виводитися шляхом тлумачення заяви іншого змісту. За таких обставин суд вирішує спір у межах вимог, заявлених у позовній заяві (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), враховуючи заяву від 30.06.2026 як позицію позивача щодо розміру заборгованості, доведеного висновком судової експертизи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.
Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, 2004 року випуску, VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
23.01.2025 о 18 год 30 хв у м. Харкові по просп. Тракторобудівників, 100 сталася ДТП за участю автомобіля «Chery Tiggo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля позивача, внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 25.02.2025 у справі № 643/1532/25, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за те, що він під час перестроювання не надав дорогу автомобілю позивача, який рухався в попутному напрямку. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова, в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Chery Tiggo» на день ДТП не була застрахована. Ця обставина сторонами не оспорюється; у відзиві відповідач визнав, що позивач звернувся до МТСБУ за відшкодуванням шкоди на підставі п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону № 3720-IX.
На замовлення МТСБУ суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 склав звіт № 114465/2025 від 02.03.2025, згідно з яким ринкова вартість автомобіля позивача становить 189203 грн, вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу – 360174,77 грн, з урахуванням фізичного зносу – 141079,76 грн, а вартість матеріального збитку прирівняно до ринкової вартості – 189203 грн.
Позивач на власне замовлення отримав висновок і звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 54/03-25 від 13.03.2025, складені оцінювачем ОСОБА_3 (ринкова вартість – 255564,07 грн; вартість відновлювального ремонту – 448290,80 грн; вартість з урахуванням пошкоджень – 78543,49 грн; вартість матеріального збитку – 255564,07 грн), та 26.03.2025 подав до МТСБУ заяву про регламентну виплату в розмірі 177020,58 грн.
Згідно з розрахунком МТСБУ від 25.03.2025 (справа № 114465) ринкову вартість автомобіля визначено в розмірі 181368,29 грн за даними інтернет-ресурсу «AUTO.RIA», вартість автомобіля в пошкодженому стані – 101000 грн, а регламентну виплату – 80368,29 грн. Вартість пошкодженого автомобіля прийнято за найвищою ціновою пропозицією, отриманою на платформі «AUTOonline» ТОВ «Аудатекс Україна» за результатами торгів, що тривали з 19.03.2025 по 25.03.2025 (найвища пропозиція – 101000 грн з приміткою «ПДВ невідомо»; інші пропозиції – 85580 грн, 44000 грн, 37770 грн і 34000 грн; пропозиції дійсні до 15.04.2025). У зобов`язуючій пропозиції зазначено, що для гарантії послуги необхідно, щоб стан об`єкта на момент продажу відповідав опису експерта, наданому на платформу.
З листування позивача з МТСБУ в електронному кабінеті потерпілого вбачається, що 03.04.2025 та 04.04.2025 позивач просив надати йому звіт про оцінку автомобіля, на що МТСБУ 04.04.2025 повідомило: «Звіт не надаємо»; 04.04.2025 позивач звернув увагу відповідача на те, що розрахунок ринкової вартості здійснено за цінами автомобілів із механічною коробкою передач, тоді як його автомобіль має автоматичну; 25.04.2025 МТСБУ повідомило, що скоригувало загальну суму відшкодування, до виплати – 88203 грн. 02.05.2025 МТСБУ перерахувало позивачу 88203 грн з призначенням платежу «Виплата по справі № 114465, згідно наказу № 3.1/13386 від 25.04.2025». Сума 88203 грн відповідає різниці між ринковою вартістю автомобіля за звітом № 114465/2025 (189203 грн) та ціновою пропозицією з онлайн-аукціону (101000 грн).
17.06.2025 позивач направив МТСБУ претензію про доплату регламентної виплати, яку відповідач отримав 23.06.2025 (відправлення № 6102410408634), проте доплати не здійснив.
Згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 09.04.2026 № СЕ-19/121-26/1032-АВ, складеним за наявними матеріалами справи без огляду транспортного засобу: вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП станом на 23.01.2025 становить 242359,40 грн; вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу – 436327,16 грн; ринкова вартість автомобіля без урахування аварійних пошкоджень станом на 23.01.2025 – 242359,40 грн; вартість автомобіля в пошкодженому стані після ДТП – 73541,89 грн. У дослідницькій частині висновку експерт визначив ринкову вартість порівняльним підходом як середню ціну пропозицій ідентичних автомобілів (VOLKSWAGEN GOLF, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1595 см?) з урахуванням коефіцієнта торгу 0,93 – 5766 USD, що за курсом НБУ на дату ДТП (42,0325 грн за 1 USD) становить 242359,40 грн; вартість відновлювального ремонту – за ремонтною калькуляцією «AUDATEX» № 435 від 08.04.2026; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників (0,7) – 168817,51 грн; вартість автомобіля в пошкодженому стані – як різницю між ринковою вартістю та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (242359,40 – 168817,51 = 73541,89 грн).
Вирішуючи спір, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України); шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).
Закон № 3720-IX набрав чинності з 01.01.2025, отже, до правовідносин, що виникли у зв`язку з ДТП 23.01.2025, застосовуються його положення. Згідно з ч. 2 ст. 18 цього Закону в разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, зобов`язане у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок ДТП життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону № 3720-IX МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату в разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання ДТП був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 зазначила, що основний тягар відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, у межах страхової суми має нести страховик (а у випадках, визначених законом, – МТСБУ), який є належним відповідачем у справах про відшкодування такої шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону № 3720-IX транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання ДТП до його пошкодження. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, страхова (регламентна) виплата розраховується, зокрема, як сума матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання ДТП до його пошкодження та після пошкодження внаслідок ДТП (ч. 2 ст. 28 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону № 3720-IX ринкова вартість транспортного засобу до його пошкодження визначається суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом або страховиком (МТСБУ) відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні; ринкова вартість транспортного засобу після його пошкодження визначається страховиком (МТСБУ) на підставі цінової пропозиції, отриманої щодо заявленого для продажу пошкодженого транспортного засобу на аукціоні з продажу пошкоджених транспортних засобів, у тому числі з використанням інформаційно-комунікаційних систем (онлайн-аукціон, торги); за домовленістю між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою вартість пошкодженого транспортного засобу може визначатися відповідно до законодавства про оцінку майна.
Такий підхід узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, згідно з якою в разі фізичного знищення транспортного засобу його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а задоволення вимог про відшкодування шкоди виходячи з повної вартості автомобіля до ДТП без урахування вартості пошкодженого транспортного засобу, який залишається у власності потерпілого, є необґрунтованим (постанови Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 753/11069/16-ц, від 11.01.2023 у справі № 211/3277/20 (провадження № 61-3442св22)).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 3 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами ст. 89 цього Кодексу.
Оцінюючи висновок судової експертизи від 09.04.2026 № СЕ-19/121-26/1032-АВ, суд враховує, що його складено судовим експертом державної спеціалізованої експертної установи, який має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» (свідоцтво № 19651 від 04.03.2024), попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України; експертизу проведено на підставі ухвали суду, з використанням Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та Методики, за повними матеріалами справи, які містили звіти та розрахунки обох сторін і фотозображення пошкоджень. Проведення експертизи без огляду транспортного засобу здійснено з дозволу суду, наданого ухвалою від 25.03.2026 у зв`язку з відчуженням автомобіля, що допускається п. 5.1 Методики. Висновок містить докладний опис проведених досліджень, використаних аналогів і розрахунків, а зроблені експертом висновки є обґрунтованими та узгоджуються з наявними у справі фотозображеннями пошкоджень. Окремі технічні неточності в тексті висновку (помилкове зазначення дати ухвали суду про надання дозволу (26.03.2026 замість 25.03.2026), посилання на ст. 69 Кримінального процесуального кодексу України, згадка на с. 11 про вартість ремонту 407601,85 грн) не впливають на правильність кінцевих висновків, оскільки вартість відновлювального ремонту 436327,16 грн підтверджена ремонтною калькуляцією «AUDATEX» № 435 від 08.04.2026, а будь-яка з наведених величин перевищує ринкову вартість автомобіля. Сторони висновок експерта не спростували, клопотань про виклик експерта чи про призначення додаткової або повторної експертизи (ст. 113 ЦПК України) не заявляли.
Натомість вартісні показники, визначені відповідачем у досудовому порядку, є суперечливими: у розрахунку від 25.03.2025 ринкову вартість автомобіля визначено в розмірі 181368,29 грн за вибіркою автомобілів із механічною коробкою передач, що відповідач фактично визнав, скоригувавши розмір виплати, тоді як у звіті № 114465/2025, складеному на замовлення самого МТСБУ, ця вартість становить 189203 грн. Звіт № 54/03-25, наданий позивачем, суд також не кладе в основу рішення, оскільки його показники (ринкова вартість 255564,07 грн) спростовані висновком судової експертизи, з яким погодився й сам позивач. За таких обставин суд визнає висновок судової експертизи належним, допустимим і достовірним доказом ринкової вартості автомобіля позивача, вартості його відновлювального ремонту та вартості в пошкодженому стані.
Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля (436327,16 грн) перевищує його ринкову вартість до пошкодження (242359,40 грн), автомобіль позивача відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 3720-IX вважається знищеним, що не заперечується й відповідачем, який так само розраховував виплату за правилами ч. 2 ст. 28 Закону.
Ринкову вартість автомобіля до пошкодження суд визначає на підставі висновку судового експерта в розмірі 242359,40 грн, що прямо узгоджується з ч. 3 ст. 28 Закону № 3720-IX, яка відносить судового експерта до осіб, уповноважених визначати цю вартість.
Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що вартість автомобіля після пошкодження має бути прийнята виключно в розмірі найвищої цінової пропозиції (101000 грн), отриманої МТСБУ на платформі «AUTOonline», з огляду на таке.
По-перше, ч. 3 ст. 28 Закону № 3720-IX визначає, у який спосіб страховик (МТСБУ) у позасудовій процедурі врегулювання страхового випадку встановлює вартість пошкодженого транспортного засобу для розрахунку виплати. Ця норма не позбавляє потерпілого права оспорити в суді розмір визначеної МТСБУ виплати і не обмежує суд у встановленні дійсного розміру шкоди на підставі належних, допустимих і достовірних доказів, у тому числі висновку судової експертизи (ст. 76–80, 89, 110 ЦПК України). Інше тлумачення означало б, що розмір регламентної виплати остаточно визначає одна зі сторін спору без можливості ефективного судового контролю, що несумісне з правом кожного на судовий захист (ст. 55 Конституції України, ст. 4 ЦПК України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Правило ч. 4 ст. 2 Закону № 3720-IX про перевагу його положень у разі суперечності з положеннями інших законодавчих актів не регулює питань доказування в цивільному процесі та не звужує повноважень суду щодо оцінки доказів.
По-друге, за змістом ч. 3 ст. 28 Закону № 3720-IX цінова пропозиція має бути отримана «щодо заявленого для продажу пошкодженого транспортного засобу», тобто щодо конкретного майна в його фактичному стані. Цінова пропозиція, отримана на онлайн-аукціоні, є письмовим доказом, достовірність якого залежить від того, чи відповідав заявлений на торги опис об`єкта його фактичному стану. Відповідач не надав суду ні опису пошкоджень, розміщеного на платформі, ні зображень, на підставі яких учасники торгів формували свої пропозиції, хоча в самій зобов`язуючій пропозиції зазначено, що її гарантія діє лише за умови відповідності стану об`єкта опису експерта, наданому на платформу. Отже, суд позбавлений можливості перевірити, щодо якого обсягу пошкоджень надійшла пропозиція в 101000 грн, а сама пропозиція (з приміткою «ПДВ невідомо») за наявності інших пропозицій (від 34000 грн до 85580 грн) не підтверджує ринкову вартість пошкодженого автомобіля.
По-третє, відповідач не довів, що позивача було повідомлено про отриману цінову пропозицію та що він мав реальну можливість реалізувати пошкоджений автомобіль за ціною 101000 грн протягом строку дії пропозиції (до 15.04.2025). Навпаки, з листування в електронному кабінеті потерпілого вбачається, що на прохання позивача надати звіт про оцінку МТСБУ відповіло відмовою, а остаточний розмір виплати повідомило лише 25.04.2025, тобто після спливу строку дії пропозиції. За таких обставин цінова пропозиція не відображає вартості, яку потерпілий міг би фактично отримати за пошкоджений автомобіль, а її використання в розрахунку призвело б до відшкодування шкоди в розмірі, меншому за встановлений судовою експертизою.
По-четверте, питання про вартість автомобіля з урахуванням пошкоджень після ДТП було поставлене на вирішення експерта ухвалою суду від 17.12.2025, проти чого відповідач не заперечував, а після надходження висновку експерта будь-яких доводів щодо його необґрунтованості не навів. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Не ґрунтуються на обставинах справи й посилання відповідача на необхідність визначення вартості утилізації транспортного засобу відповідно до пп. 7.17–7.20 Методики та на постанову Верховного Суду від 02.12.2021 у справі № 753/17190/18. Згідно з п. 7.17 Методики ринкова вартість пошкодженого КТЗ не розраховується, а визначається вартість його утилізації лише тоді, коли вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників перевищує ринкову вартість КТЗ без пошкоджень. У цій справі вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (168817,51 грн) є меншою за ринкову вартість автомобіля (242359,40 грн); так само співвідносяться ці показники й у звіті № 114465/2025, наданому самим відповідачем (141079,76 грн і 189203 грн). Отже, експерт обґрунтовано визначив ринкову вартість пошкодженого автомобіля, а не вартість його утилізації.
З урахуванням наведеного розмір матеріальних збитків, що підлягають відшкодуванню МТСБУ відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону № 3720-IX, становить 168817,51 грн (242359,40 грн – 73541,89 грн). Ця сума не перевищує страхової суми за шкоду, заподіяну майну однієї потерпілої особи, чинної на день ДТП (250000 грн). Оскільки МТСБУ виплатило позивачу 88203 грн, недоплачена частина регламентної виплати становить 80614,51 грн (168817,51 грн – 88203 грн), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Решта позовних вимог у розмірі 8203,07 грн (88817,58 грн – 80614,51 грн), що ґрунтувалася на показниках звіту № 54/03-25, не доведена, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати в разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов задоволено на 80614,51 грн із заявлених 88817,58 грн, тобто на 90,76 %.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн (квитанція від 03.10.2025), тому з відповідача на його користь підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог – 879,47 грн.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав ордер серії ВІ № 1310142 від 02.10.2025, виданий адвокатом Бабаскіним К.С. на підставі договору про надання правничої допомоги № 24/01/2025 від 24.01.2025, договір з актом виконаних робіт, згідно з якими розмір гонорару адвоката за надані послуги визначено у фіксованому розмірі 12000 грн, а також платіжну інструкцію від 02.10.2025 і виписку з рахунку ФОП ОСОБА_5 про сплату позивачем 12000 грн з призначенням платежу «За надання правової допомоги за договором».
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); водночас за встановлення гонорару у фіксованому розмірі надмірний формалізм в оцінці такого опису є неприпустимим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21). Суд враховує, що витрати на правничу допомогу мають бути реальними, необхідними та розумними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України не заявив і не довів їх неспівмірності, а суд не вправі зменшувати такі витрати з власної ініціативи (постанова Верховного Суду від 13.03.2025 у справі № 275/150/22). З огляду на це витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню відповідачем пропорційно розміру задоволених вимог – у сумі 10891,70 грн.
Позивач на виконання ухвали суду від 17.12.2025 сплатив вартість судової експертизи в сумі 6418,08 грн (рахунок-фактура Харківського НДЕКЦ МВС від 10.02.2026 № 2026-24, платіжна інструкція від 13.03.2026). Ці витрати пов`язані з розглядом справи (п. 2 ч. 3 ст. 133, ст. 139 ЦПК України), їх розмір підтверджено належними доказами, а висновок експерта покладено в основу рішення суду. Оскільки розподіл судових витрат є питанням, яке суд вирішує під час ухвалення рішення (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України), а позивач від відшкодування цих витрат не відмовлявся, вони підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України) – у сумі 5825,31 грн.
Щодо вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн суд зазначає, що у відзиві МТСБУ вказало лише на витрати, які воно планує понести. Відповідач не подав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, акта приймання-передачі наданих послуг чи інших доказів фактичного надання правничої допомоги у цій справі; долучена додаткова угода № 1266 від 27.10.2025 до договору про надання послуг у сфері права № 4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 свідчить лише про передання справи адвокатському об`єднанню з визначенням вартості послуг. За відсутності доказів, передбачених ч. 3 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України, підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу немає.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 76–81, 89, 110, 133, 137, 139, 141, 223, 247, 258, 259, 263–265, 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – ОСОБА_2 , про стягнення суми недоплаченої регламентної виплати за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, – задовольнити частково.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої регламентної виплати за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 80614,51 грн (вісімдесят тисяч шістсот чотирнадцять гривень 51 копійка).
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 879,47 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10891,70 грн та витрати на проведення судової експертизи у розмірі 5825,31 грн.
У задоволенні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови судом апеляційної інстанції.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 );
Відповідач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, 8);
Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ).
Повне рішення суду складено 11.09.2026.

Суддя         Борис ЗАМІКУЛА