РІШЕННЯ
іменем України
10 вересня 2026 року | Справа №451/1561/26
| Провадження № 2-а/451/11/26

Радехівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді - Патинок О.П.
секретар судового засідання - Ференс І.І.
Справа № 451/1561/26
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-
в с т а н о в и в:

17.08.2026 до Радехівського районного суду Львівської області надійшли матеріали адміністративного позову від ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.08.2026 справу номер 451/1561/26 розподілено судді Патинок О.П.

Описова частина рішення: 

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 10.08.2026 інспектором 2 взводу з роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Петрівським М.М. було винесено щодо позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№7699356, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Окрім цього, 10.08.2026 працівником Управління патрульної поліції у Львівській області було винесено щодо позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7699301, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП постанова та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Так, із змісту постанови серії ЕНА №7699301 слідує, що позивач керував транспортним засобом з напівпричіпом INTER CARS BC2178ХО без ввімкненого ближнього світла фар чи без увімкнених денних ходових вогнів поза населеним пунктом. Крім цього, зі змісту постанови серії ЕНА № 7699356 слідує, що позивач 10.08.2026, о 20.18 на дорозі МО6 Київ-Чоп 502 км, керував транспортним засобом з напівпричіпом ДНЗ BC2178XO год., в лівій смузі при вільній правій без наміру повороту ліворуч або розвороту, де на дорозі в одному напрямку є дві суми, чим порушив п.11.5 ПДР - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку. Вказує, що 10 серпня поточного року, не пригадуючи точного часу у другій половині дня, позивач керував транспортним засобом RENAULT Т480, номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричіпом INTER CARS, номерний знак НОМЕР_2 зі сторони Львова в сторону Києва. На під`їзді до населеного пункту Неслухів, його було зупинено працівниками патрульної поліції, які, як підставу зупинки зазначили про відсутність увімкненого в автомобілі ближнього світла фар. Позивач заперечив та наголосив, що автомобіль RENAULT T480 має функцію, відповідно до якої денні ходові вогні вмикаються автоматично в момент запуску двигуна та вимикаються разом із ним і для цього не потрібно застосовувати перемикач, однак на це вони не зважили та сказали, що будуть складати постанову про порушення ПДР. При цьому працівник поліції сказав відкрити на телефоні застосунок «Дія», щоби переконати про наявність у позивача посвідчення водія відповідної категорії, а оскільки телефон розрядився, позивач попросив часу для його зарядження. Його пропозиція викликала невдоволення у працівника поліції і він заявив, що він має достатньо часу, а від так складатиме ще одну постанову, про нібито порушення мною Правил дорожнього руху, оскільки на його думку позивач керував автомобілем у лівій крайній полосі. На що позивач зазначив йому, що полоса для руху справа, яка розділена від основної полоси переривчистою лінією - це полоса для гальмування та з`їзду вправо до населеного пункту Неслухів, вона не рекомендує рух прямо, а з`їхавши на неї, позивач мав би через 100-200 метрів знову виїжджати на основну смугу руху, чим створив би аварійну ситуацію. Також позивач наголосив працівнику поліції, що перед розгалуженням смуг не міститься знак 5.17.1 ПДР «Напрямок руху по смугах», а стоїть інформаційний знак, який інформує про з`їзд праворуч до населеного пункту Неслухів, однак працівник поліції проігнорував усі зауваження позивача, доказів вчинення правопорушення позивачу не надав і не ознайомив з такими та виніс оскаржувані постанови. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7699356, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7699301, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

24.08.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача - Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, який обгрунтований тим, що ознайомившись із змістом позовної заяви, з позовними вимогами не погоджуються, а твердження позивача вважають спрямованими на уникнення адміністративної відповідальності. Вказують, що відповідно до постанови ЕНА №7699356 від 10.08.2026 встановлено, що 10 серпня 2026 року близько 20 год. 18 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп 502 км. позивач, керуючи транспортним засобом RENAULT T 480 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом INTERCARS номерний знак НОМЕР_3 , рухався в лівій смузі при вільній правій без наміру повороту ліворуч або розвороту, де на дорозі в одному напрямку є дві смуги, чим порушив п. 11.5 ПДР України. Пунктом 11 ПДР України визначено порядок розташування транспортних засобів на дорозі. Відповідно до п. 11.2 ПДР України на дорогах, які мають дві або більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Відповідно до п.11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). Аналіз вищевказаних положень ПДР України свідчить про те, що законодавець дозволяє виїзд на крайню ліву смугу руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку у виключних випадках, зокрема: якщо праві смуги зайняті, для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). При цьому, здійснюючи випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом - водій повинен завчасно до початку маневру подати сигнал покажчиками повороту. Зважаючи на те, що позивач під час керування транспортним засобом рухався в лівій смузі при вільній правій без наміру повороту ліворуч або розвороту, де на дорозі в одному напрямку є дві смуги, інспектор поліції правомірно встановив в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Також, відповідно до постанови ЕНА №7699301 від 10.08.2026 встановлено, що 10 серпня 2026 року близько 20 год. 25 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп 502 км. позивач керував транспортним засобом RENAULTT 480 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом INTER CARS номерний знак НОМЕР_3 без ввімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 ПДР України. Пунктом 9.8 ПДР визначено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене. На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв. Зважаючи на те, що позивач керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів поза населеним пунктом, поліцейський правомірно встановив в його діях склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. З наведеного вище слідує, що працівники УПП у Львівській області ДПП мали всі законні підстави для винесення постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, ними була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанови у справі про адміністративні правопорушення є обґрунтованими, винесеними на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Враховуючи наведене вище, постанова у справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до вимог ст.283 КУпАП із відображенням усіх необхідних відомостей, а також форми та бланку, визначених Інструкцією №1395 від 07 листопада 2015 року (Додатки 5, 12). Просить суд відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого. Розглядати справу за відсутності сторони відповідача.

Заяви (клопотання) учасників справи

10.09.2026 від представника позивача ОСОБА_1 – Мулявка О.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить такі задовільнити, скасувати оскаржувані постанови (а.с.42).
У поданому 24.08.2026 представником відповідача Департаменту патрульної поліції НП України відзиву просить суд відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого. Розглядати справу за відсутності сторони відповідача (а.с.30).
Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 18.08.2026 матеріали позовної заяви залишено без руху.
19.08.2026 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд по суті з повідомленням (викликом) сторін на 25.08.2026.
25.08.2026 судове засідання протокольно відкладено на 10.09.2026 за клопотанням представника позивача у зв`язку із надходженням відзиву на позовну заяву.
10.09.2026 сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Згідно ч.1, 3, 9 ст.205 КАС України суд вирішив здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні, оскільки відсутні перешкоди для розгляду у судовому засіданні, та як всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, за вказаних обставин суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, оскільки відсутня потреба заслухати свідка чи експерта.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Мотивувальна частина рішення: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Згідно відомостей копії паспорта № НОМЕР_4 та копії витягу з реєстру територіальної громади від 18.08.2026 позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований : АДРЕСА_1 (а.с.8,19).
Як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 7699356 від 10.08.2026 ОСОБА_1 19.08 .2006 р.н. - 10.08.2026 20:18:00 Дорога М06 КИЇВ-ЧОП 502 км керував тз RENAULT T 480 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом ДНЗ ВС2178XO в лівій смузі при вільній правій без наміру повороту ліворуч або розвороту, де на дорозі в одному напрямку є дві смуги, чим порушив п. 11.5. ПДР - Порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 510 грн (а.с.10).
Згідно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №7699301 від 10.08.2026 ОСОБА_1 19.08 .2006 р.н. - 10.08.2026 20:25:00 Дорога М06 КИЇВ-ЧОП 502 км керував тз RENAULT T 480 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом INTER CARS ДНЗ ВС2178XO без ввімкненого ближнього світла фар чи без увімкнених денних ходових вогнів поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 ПДР - Поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 510 грн (а.с.33).
Із оглянутих в судовому засіданні відеозаписів, які міститься на п`яти файлах та долучені до справи № 451/1561/26 вбачається як працівник поліції підходить вже до зупиненого транспортного засобу «RENAULT T 480» номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом ДНЗ ВС2178XO, який перебував на лівій смузі руху, яка розділена від основної полоси переривчастою лінією, з увімкненими фарами. Працівниками поліції на ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ч.2 ст. 122 КУпАП.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки за результатами розгляду справи
Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, 
Згідно п. 11.5. ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). 
Відповідно до 9.8. ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).
Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Факт порушення водієм Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.
Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України (далі-ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до положень статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.
Так, в судовому засіданні встановлено, що із постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 7699356, Серія ЕНА №7699301 від 10.08.2026 ОСОБА_1 10.08.2026 керував тз RENAULT T 480 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом ДНЗ ВС2178XO в лівій смузі при вільній правій без наміру повороту ліворуч або розвороту, де на дорозі в одному напрямку є дві смуги, чим порушив п. 11.5. ПДР та 10.08.2026 керував тз RENAULT T 480 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом INTER CARS ДНЗ ВС2178XO без ввімкненого ближнього світла фар чи без увімкнених денних ходових вогнів поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 ПДР.
Так, із ст.251 КУпАП видно, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Із змісту ч.1, ч.2 ст.77 КАС України видно, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, щодо порушень ОСОБА_1 п. 9.8. ПДР України суд зазначає наступне.
У викладі законодавця ближнє світло фар виступає заміною денних ходових вогнів в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу. Ближнє світло фар, тоді, коли воно використовується на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, є за своєю суттю зовнішнім освітлювальним приладом. Ближнє світло фар також відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів.
Тому, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом та у разі його не ввімкнення відповідно до вимог ПДР України настає відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.
Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.06.2018 у справі №552/1713/16-а.
При цьому, слід розрізняти порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами (п.п.19.1-19.9 ПДР) та порушення правил користування попереджувальними сигналами (п.п.9.1-9.12) при початку руху чи зміні його напрямку.
Попереджувальні сигнали застосовуються для своєчасного інформування учасників дорожнього руху про намір виконати маневр (а), привертання уваги до транспортного засобу (б, в, г, ґ, д), виділення транспортного засобу в потоці (г, д) і попередження в небезпечних ситуаціях (б, в, г, ґ).
Таким чином, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби поза межами населених пунктів відноситься до попереджувальних сигналів, метою якого є привертання уваги до транспортного засобу, виділення транспортного засобу в потоці і попередження в небезпечних ситуаціях.
Отже, на виконання цих вимог водій може розпочати рух автомобіля лише за наявності увімкненого ближнього світла фар у світлу пору доби, а тому порушення вимог п.9.8 ПДР, яке виявлено поза межами населеного пункту під час руху автомобіля підпадають під кваліфікацію за ч.2 ст.122 КУпАП.
Так, на спростування доводів позивача стороною відповідача надано суду матеріали відеозаписів із реєстратора нагрудної камери поліцейського.
Проте, дослідивши в судовому засіданні відеозаписи із нагрудної камери працівника поліції, судом, поза розумним сумнівом, не встановлено порушення ОСОБА_1 п.9.8 ПДР України. 
Відеозапис фіксує вже зупинений транспортний засіб «RENAULT T 480» з увімкненими фарами та процедуру складання працівниками поліції адміністративних матеріалів. 
Із долученого відеозапису встановити чи вимкнені денні ходові вогні чи ближнє світло фар не можливо.
Також позивач на відеозаписі заперечує ці обставини та наполягає, що він їхав з увімкненими фарами ближнього світла.
Інших доказів порушення позивачем п.9.8. ПДР України матеріали справи не містять.
Щодо порушення ОСОБА_1 п.11.5. ПДР України суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 11.2 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. 
Відповідно до п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). 
Відповідно до вказаних норм ПДР України, існує чітка заборона руху транспортних засобі на проїзній у крайній лівій смузі при наявності вільних смуг для руху, що розташовані праворуч, та зобов`язання водія рухатися в напрямку праворуч.
Винятками, які дозволяють відступати від вказаної заборони та дозволяють виїзд на крайню ліву смугу є завчасне перестроювання у відповідне крайнє положення на проїзній частині для виконання повороту ліворуч та розвороту. 
Проте, суд зазначає, що сторона відповідач не надала суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б підтверджували те, що транспортний засіб RENAULT T 480 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом INTER CARS ДНЗ ВС2178XO рухався в крайній лівій смузі при вільній правій на дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, чим порушив п.п.11.5 ПДР України, тим самим не довів законність винесення постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складеної відносно позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а отже факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого п.11.5 ПДР України не підтверджено належними та допустимими доказами.
Судом оглянуто відеозаписи, які містяться у матеріалах справи, однак на таких не зафіксовано підтвердження факту вчинення позивачем порушення п.11.5 ПДР, а саме: руху транспортного засобу RENAULT T 480 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом INTER CARS ДНЗ ВС2178XO по лівій смузі руху при вільній правій.
Стаття 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а).
Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події тощо.
Також, Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 року у справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Проте, стороною відповідача, суду не надано, а в матеріалах справи відсутні жодні докази згідно переліку ст. 251 КУпАП, які б свідчили про наявність викладеного в оскаржуваних постановах порушення або що інспектором здійснено під час розгляду адміністративної справи заходи щодо збирання та оцінки цих доказів, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятих ним постанов.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Резолютивна частина рішення:

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.126, 251, 280 КУпАП, ст. ст.77,132, 134, 139,229,246,250,286 КАС України, суд,-
у х в а л и в:

задовольнити позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7699356 від 10.08.2026, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7699301 від 10.08.2026, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , адреса6 НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;
Представник позивача: Мулявка Олег Васильович, адреса 80200, м.Радехів, вул. Лесі Українки, 3 РНОКПП: НОМЕР_7 ;
Відповідач 1: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 79053, Україна, Львівський, м. Львів, вул. Перфецького, буд. 19, ЄДРПОУ 40108833
Відповідач 2: Департамент патрульної поліції НП України, адреса Україна, 03048, місто Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРА ЕРНСТА, будинок 3 ЄДРПОУ: 40108646.

Повний текст рішення суду складено – 10.09.2026.

Головуючий | Патинок О. П.