ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2026 року
м. Київ
справа № 569/8226/24
провадження № 61-4577св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач),
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лук`янчук Вікторія Сергіївна,
на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого
2025 року у складі судді Харечка С. П. та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 березня 2026 року у складі колегії суддів: 
Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М., Шимківа С. С.
у цивільній справі 
за позовом ОСОБА_1 (далі - позивачка)
до 
відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  ОСОБА_2 (далі - відповідачі)
третя особа - Міністерство оборони України(далі - третя особа)
про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування особи на утриманні загиблого на дату загибелі,
ухвалив постанову про таке:
I. Вступ
1. У квітні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування особи на утриманні загиблого на дату загибелі.
2. Суд першої інстанції у позові відмовив, і його позицію підтримала апеляційна інстанція.
3. Позивачка оскаржила судові рішення в касаційному порядку. Підставою касаційного оскарження вказала те, що суди застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду, перелік яких навела у касаційній скарзі. 
4. Оскаржувані судові рішення переглядаються в межах, передбачених статтею 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку із чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту. 
ІІ. Короткий зміст позовних вимог
5. Позов обґрунтований так:
- зквітня 2005 року позивачка проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 , разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина;
- з 2005 року до 2019 року проживали за адресою: АДРЕСА_1 , далі разом проживали спільно в належній позивачці на праві спільної часткової власності квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ;
- 22 травня 2022 року ОСОБА_3 як військовослужбовець загинув в зоні ведення бойових дій захищаючи нашу державу, що підтверджується довідкою про причини смерті форми № 106/0 № 2222 від 24 травня 2022 року, а також сповіщенням сім`ї саме їй, як його дружині, про що  ОСОБА_3 вказав у документах під час мобілізації, надійшло сповіщення про його загибель від 23 травня 2022 року № 1/3860;
- з 2019 року вона перебувала на утриманні свого цивільного чоловіка ОСОБА_3 , що підтверджується банківськими квитанціями, якими загиблий чоловік перераховує їй кошти як для дружини;
- встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу їй необхідне для отримання права на оформлення одноразової допомоги у разі загибелі військовослужбовців Збройних Сил України (далі - ЗСУ) в період дії воєнного стану.
6. Враховуючи викладене, остаточно визначившись з позовними вимогами, позивачка просила встановити:
- юридичний факт проживання однією сім`єю її та загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з вересня 2006 року до 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- факт її перебування на утриманні у загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 на дату смерті (загибелі) ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
ІII. Короткий зміст судових рішень 
7. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого
2025 року, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 05 березня 2026 року, у позові відмовлено. 
8. Відмовивши у позові, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачка не довела належними та допустимими доказами факт її спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки з ОСОБА_3 у період з вересня 2006 до 22 травня 2022, ведення спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, подружніх взаємних прав та обов`язків, та інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю, 
у зазначений у позові період часу.
IV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
9. У касаційній скарзі позивачка просить оскаржувані судові рішення 
скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
10. Касаційна скарга обґрунтована таким:
- суди не надали належної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, зокрема не врахували, що загиблий у документах під час мобілізації вказав її як дружину і саме їй було надіслано сповіщенням сім`їпро загибель ОСОБА_3 , а також інші документи.
- суди залишили поза увагою пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтвердили факт спільного проживання загиблого та позивачки, а також факт пересилання їй коштів як для дружини, оплату комунальних послуг, тощо.
- суди не надали обґрунтовану правову оцінку наданим доказам спільного проживання позивачки разом із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, наявності спільного побуту, ведення спільного господарства;
- суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених 
у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року 
у справі № 644/6274/16, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, 
у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі 
№ 367/7714/16-ц, від 30 червня 2021 року у справі № 705/938/19, від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 08 грудня 2021 року у справі 
№ 531/295/19, від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц.
IV. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
11. 25 травня 2026 року ОСОБА_2  подав до Верховного Суду уточнений відзив на касаційну скаргу, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення залишити без змін, навівши такі мотиви:
- суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в позові, під час дослідження доказів судами досліджено письмові докази надані позивачкою, допитано свідків та вивчено фото та відео файли подані нею в результаті чого виявлено неправдивість та безпідставність позовних вимог;
- позивачка жодних правових підстав для перебування на утримані у ОСОБА_3 , не довела, крім того у неї є два повнолітніх сини, які згідно норм чинного законодавства зобов`язані її утримувати за умови наявності у неї підстав для перебування на утриманні;
- позивачкою не доведено наявність між нею та померлим відносин, притаманних подружжю, факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період, який вказаний у позовній заяві, ведення спільного господарства, існування спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя.
V. Рух справи
12. У квітні 2026 року ОСОБА_1 через адвоката Лук`янчук В. С. подала касаційну скаргу.
13. Ухвалою від 14 квітня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху.
14. Ухвалою від 04 травня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі.
15.  Матеріали справи надійшли до Верховного Суду 01 червня 
2026 року.
16. Ухвалою від 28 липня 2026 року відмовлено позивачці у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи, справу призначено до судового розгляду.
VІ. Встановлені судами обставини
17.  ОСОБА_3 до 17 серпня 2006 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 . 
18.  ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , батьками якого вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .
19. 06 березня 2022 року ОСОБА_3 мобілізовано до лав ЗСУ, який 
ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув внаслідок вибухової травми несумісної із життям, виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини в районі населеного пункту Павлівка Донецької області, про що ОСОБА_1 як дружину сповістили з відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 .
20. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 червня 2023 року ОСОБА_2 , який є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та на 
1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 .
21. Відповідно до актів обстеження житлових умов про фактичне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 02 червня 2022 року без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , та 
від 04 червня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 до 2019 року.
22. 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 про надання документів для оформлення одноразової грошової допомоги.
23. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду 
від 11 березня 2024 року у справі № 460/28848/23, яке набрало законної сили, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_6 надати ОСОБА_1 визначені документи в пункті 10 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військово зобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року для призначення та отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 грн у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
24. На підтвердження позовних вимог, а саме факту проживання з відповідачем однією сім`єю у період з вересня 2006 року до 22 травня 
2022 рік позивачка надала суду такі докази: акт обстеження житлових умов про фактичне проживання від 02 червня 2022 року за адресою: 
АДРЕСА_2 , акт обстеження житлових умов про фактичне проживання від 04 червня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , акт від 22 травня 2022 року № 340/05 щодо опису власних речей військовослужбовця старшого сержанта ОСОБА_3 , свідоцтво на поховання ОСОБА_3 № 002380 від 26 травня 2022 року, сповіщення сім`ї № 1/3860 від 23 травня 2022 року, довідка про причини смерті до форми № 106/0 № 2222 від 24 травня 2022 року, трудова книжка ОСОБА_3 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування 
№ НОМЕР_1 , посвідчення серія НОМЕР_2 , військовий квиток 
НОМЕР_3 від 13 травня 1989 року, свідоцтво про народження ОСОБА_3 . НОМЕР_4 , диплом НОМЕР_5 від 29 квітня 1998 року, посвідчення Рівненської філії ПриватБанк ОСОБА_3, мобілізаційне розпорядження НОМЕР_6 , довідка № 6/125 від 29 березня 2022 року, картка платника податків ОСОБА_3 , відзнака Президента України «За участь в антитерористичній операції» ОСОБА_3 , грамота старшому сержанту ОСОБА_3 .
25. У суді першої інстанції були допитані свідок ОСОБА_9 який є сином позивачки, свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
26. Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що з ОСОБА_10 вони познайомилися в 2006-2007 році, певний період ОСОБА_10 проживав разом зі своєю мамою на АДРЕСА_4 . Також певний період ОСОБА_10 проживав з мамою свідка (позивачем) на АДРЕСА_5 . ОСОБА_3 свідку розповідав, що у нього є син ОСОБА_11 . Особисто з ОСОБА_11 він не був не знайомий, познайомився з ним тільки на похоронах. Зазначає, що ОСОБА_3 був у нього на весіллі в ролі його батька та профінансував більшу частину цього весілля. Після служби в АТО 
ОСОБА_3 повертався до мами ОСОБА_1 де разом проживали на АДРЕСА_6 .
27. Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 суду показала, що ОСОБА_1 знає з 1989-1990 років. В 1999 році ОСОБА_12 розірвала шлюб зі своїм чоловіком. Пізніше в 2005 році ОСОБА_12 розказувала, що познайомилася з ОСОБА_3 . Свідку відомо, що в 2014-2015 роках ОСОБА_12 з ОСОБА_10 проживали на АДРЕСА_9, а потім з 2019 року переїхали. Свідок була в гостях у ОСОБА_12 і ОСОБА_10 . 
ОСОБА_3 говорив, що ОСОБА_11 уникає спілкування з ним.
28. Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 суду показав, що ОСОБА_1 знає з 1977 року, вони навчалися в одній школі. Мама ОСОБА_10 і його мама були подругами. В свідка були дружні стосунки з ОСОБА_10 , разом навчалися в академії МВС потім разом працювали. Свідок добре знає сестру ОСОБА_13 . Саме свідок познайомив ОСОБА_10 з ОСОБА_12 в кафе «Абсолют». В 2006, 2007 р. ОСОБА_12 з ОСОБА_10 почали проживати разом. ОСОБА_10 з сином ОСОБА_11 не спілкувались.
29. Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 суду показав, що ОСОБА_3 це його тато. У нього з татом були нормальні стосунки. З 2017 року свідок їздив за кордон на заробітки. Тато допомагав йому коштами, та мав земельну ділянку, яку йому дали як учаснику бойових дій. Тато жив у бабусі на АДРЕСА_4 , працював в Приватбанку. Він ніколи не говорив, що має жінку з якою спільно проживають як сім`я. ОСОБА_1 він побачив перший раз в 2019 році на похоронах його бабусі, а другий раз бачив на похоронах у тата.
30. Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 суду показав, що більше 20 років він працює в Приватбанку. В 2007 році він познайомився з ОСОБА_3 , який працював з 2007 року по 2022 рік у Приватбанку під його керівництвом. Свідок бачив ОСОБА_10 з ОСОБА_12 на корпоративі, про те, що у ОСОБА_10 і ОСОБА_12 не був зареєстрований шлюб свідку не було відомо. Один раз свідок був в квартирі на АДРЕСА_7 , де були ОСОБА_12 з ОСОБА_10 . Свідоцтво про смерть ОСОБА_10 свідку надала 
ОСОБА_1 , вона також писала заяву на видачу трудової книжки та отримала допомогу від банку. ОСОБА_10 з сином не приходив на роботу, та про своє побутове життя нічого не розказував.
31. Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 суду показав, що знає ОСОБА_12 і ОСОБА_10 як сусідів на АДРЕСА_7 . З 2014 по 2019 рік, він був у них в гостях. Свідку відомо, що ОСОБА_10 служив в АТО. Коли ОСОБА_10 приїжджав у відпустку, то приїжджав на квартиру по АДРЕСА_7 . Свідок думав, що ОСОБА_14 це рідний син ОСОБА_10 , про ОСОБА_11 він не знав. В 2019 році ОСОБА_12 і ОСОБА_10 переїхали з АДРЕСА_7 . Свідок приходив на квартиру по АДРЕСА_8 .
32. Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 суду показала, що ОСОБА_15 це її син. В 1995 році вони з ОСОБА_10 одружилися. В 2004 році були не порозуміння та в 2006 році вони з ОСОБА_10 розірвали шлюб. Згодом у них з ОСОБА_10 налагодилися стосунки. Після розірвання шлюбу ОСОБА_10 переїхав жити до своєї мами на АДРЕСА_4 . Деякий час ОСОБА_10 після смерті мами проживав в квартирі на АДРЕСА_4 , а пізніше вони з своєю сестрою ОСОБА_16 здавали цю квартиру. Свідку не відомо де ОСОБА_10 надалі мешкав. Коли ОСОБА_11 звертався до ОСОБА_10 про допомогу, то він надавав йому кошти. В 2014 році ОСОБА_10 пішов служити. З сестрою ОСОБА_17 свідок спілкується, саме вона і повідомила, що ОСОБА_10 загинув. ОСОБА_1 свідок бачила тільки два рази, перший раз побачила на похороні мами ОСОБА_10 , а другий раз на похороні ОСОБА_10 . Сина ОСОБА_12 - ОСОБА_18 свідок побачила перший раз на похороні ОСОБА_10 . У ОСОБА_11 і ОСОБА_10 були нормальні стосунки, як у батька і сина. Свідку також відомо, що у ОСОБА_10 була половина квартири, яку він отримав у спадок від своєї мами, пізніше ОСОБА_10 цю квартиру переоформив на сина ОСОБА_11 . У ОСОБА_10 також була земельна ділянка, яку йому дали як учаснику бойових дій.
33. Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_19 суду показав, що ОСОБА_3 - це його кум. ОСОБА_10 з ОСОБА_11 часто приходили до нього в гості. З ОСОБА_10 вони зустрічалися один-два рази в тиждень, а в телефонному режимі часто спілкувалися. До 2019-2020 року ОСОБА_10 проживав у мами на АДРЕСА_4 . Свідку не відомо з ким ОСОБА_10 проживав після розірвання шлюбу. До мами ОСОБА_10 свідок приходив в гості в 2017, 2018, 2019 роках. Останній раз він бачив ОСОБА_10 в 2019-2020 році. ОСОБА_1 свідок перший раз побачив на похоронах.
VІІ. Позиція Верховного Суду
34. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 4), Верховний Суд зазначає таке.
Характер правовідносин
35. У цій справі для захисту своїх прав позивачка заявила такі вимоги (див. пункт 6):
- про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю її та загиблого військовослужбовця як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з вересня 2006 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- факт її перебування на утриманні загиблого військовослужбовця на дату смерті (загибелі).
36. Свої вимоги позивачка пред`явила до двох відповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 .
Щодо позовних вимог до  ІНФОРМАЦІЯ_1 
37. Верховний Суд підкреслює, що тлумачення статті 51 ЦПК свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.
38. Так, згідно із частинами першою та другою статті 51 ЦПК суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
39. За змістом наведеної норми процесуального права (див. пункт 38), з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому (див. постанову Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 318/74/20-ц).
40. Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 300/808/19, від 07 грудня 2023 року у справі № 363/2300/20, від 13 грудня 2023 року у справі № 753/8710/21). В такому випадку не перевіряється належність обраних позивачем способів захисту та обґрунтованість позовних вимог.
41. Далі Верховний Суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду розглянувши питання юрисдикційності справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою призначення та виплати одноразової грошової допомоги, серед іншого, виснувала, що між особою і Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21).
42. У справах щодо вирішення питання стосовно виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця спір може виникнути лише між суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2026 року в справі № 308/17634/23).
43. У цій справі суди, відмовивши у позовних вимогах до ІНФОРМАЦІЯ_1 не врахували, що спір існує між суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги. Останній таким суб`єктом не є, а тому у спірних правовідносинах не є належним відповідачем (див. пункти 41-42). 
44. За таких обставин суди зробили обґрунтований висновок про відмову 
у задоволенні позову в частині вимог до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте помилились щодо мотивів такої відмови, оскільки у задоволені позовних вимог до нього необхідно було відмовити з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача. Тому оскаржені судові рішення в цій частині належить змінити у мотивувальних частинах, виклавши їх у редакції цієї постанови.
Щодо позовних вимог до ОСОБА_2 .
45. Верховний Суд враховує, що юридичні факти, які просить встановити позивачка, можуть бути розглянуті в судовому порядку. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК (див. постанову Великої Палати Верховного Судувід 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21).
46. Метою встановлення відповідних юридичних фактів позивачка зазначила необхідність отримання права на оформлення одноразової допомоги у разі загибелі військовослужбовців ЗСУ в період дії воєнного стану, що передбачено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
47. Верховний Суд виснував, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).
Спільний побут у свою чергу передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.
До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 Сімейного кодексу України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю (див. постанову Верховного Суду від 23 липня 2026 року у справі 
№ 527/2907/24).
48. Суди, встановивши, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що вона та ОСОБА_3 мали спільні витрати, вели спільний бюджет, здійснювали купівлю майна для спільного користування, брали участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надавали взаємну допомогу, дійшли висновку, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було сталих стосунків, які притаманні чоловіку і жінці без реєстрації шлюбу (див. пункт 8).
49. Відхиливши надані позивачкою докази, суди вказали, що вони не підтверджують факт проживання позивачки однією сім`єю з ОСОБА_3 
у період з вересня 2006 року до дня його смерті, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності взаємних прав та обов`язків, що притаманні подружжю.
50. Суди не врахували, що Рівненським окружним адміністративним судом розглядалася справа № 460/28848/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 за участі третьої особи - Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
51. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі № 460/28848/23 (див. пункт 23), яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2024 року, залишено без змін, позов задоволено.
52. Зокрема, у справі № 460/28848/23 судами встановлено, що ОСОБА_1 проживала з 2006 року до 2019 року з ОСОБА_3 , разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.
53.  ОСОБА_2 участі у справі № 460/28848/23 не брав.
54. Верховний Суд наголошує, що за загальним правилом щодо обов`язків доказування кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (статті 12, 81 ЦПК).
55. У свою чергу, відповідно до частини п`ятої статті 82 ЦПК обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
56. Отже, суди в такому випадку не звернули увагу на те, що обставини проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 були встановлені в адміністративній справі, у якій  ОСОБА_2 участі не брав, тому в силу статті 82 ЦПК до нього перейшов обов`язок із спростування відповідних фактів.
57. Таким чином, суди у цій справі не звернули увагу на встановлені обставини у справі № 460/28848/23, на обов`язок відповідача із доказування, 
у зв`язку з чим дійшли передчасних висновків про те, що надані позивачкою докази не є достатніми для підтвердження відповідних обставин.
58. З огляду на викладене, судами не встановлено всіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що унеможливлює дійти висновку про наявність/відсутність законних підстав для задоволення позову, отже, судові рішення не відповідають вимогам ЦПК щодо законності й обґрунтованості.
59. Верховний Суд звертає увагу на те, що встановлення обставин справи та вирішення питання про оцінку доказів за змістом частини першої 
статті 400 ЦПК виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.
VІІІ. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
60. Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувані судові рішення частково ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права.
61. Оскільки суди дійшли обґрунтованих висновків про відмову 
в задоволенні позовних вимог до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте помилилися щодо мотивів, колегія суддів дійшла висновку, що мотивувальні частини судових рішень в цій частині необхідно змінити в редакції цієї постанови, що відповідатиме статтям 409, 412 ЦПК.
62. Оскаржувані судові рішення в частині вимог до ОСОБА_2 необхідно скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, що відповідає статті 411 ЦПК.
63. Оскільки Верховний Суд направляє справу на новий розгляд до суду першої інстанції, відповідно до статті 141 ЦПК розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Із цих підстав,
керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лук`янчук Вікторія Сергіївна,задовольнити частково.
2. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого
2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 березня 
2026 року в частині вимог до  ІНФОРМАЦІЯ_1  змінити, викласти їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови.
3. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого
2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 березня 
2026 року в частині вимог до ОСОБА_2 скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
4. З моменту ухвалення постанови судом касаційної інстанції рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого
2025 року та постанова Рівненського апеляційного суду від 05 березня 
2026 року у скасованих частинах щодо вимог до ОСОБА_2 втрачають законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: | В. І. Крат Д. А. Гудима І. О. Дундар Є. В. Краснощоков П. І. Пархоменко