Справа № 158/2326/26
Провадження № 1-кп/0158/148/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря - ОСОБА_2 
прокурора - ОСОБА_3 
потерпілої – ОСОБА_4 
представника потерпілої – ОСОБА_5 
обвинуваченого - ОСОБА_6 
захисника – ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №62025140130000589 від 24.04.2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,
в с т а н о в и в :
Так, ОСОБА_6 , 23 квітня 2025 року, близько 20 години, керуючи технічно справним транспортним засобом – транспортною машиною марки «МАЗ-63172» (Богдан) реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (на чорному фоні), рухаючись автодорогою в населеному пункті с. Журавичі Луцького району Волинської області, в межах населеного пункту, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, всупереч вимогам ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1.5, 2.3 б), д), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі – Правила дорожнього руху), проявив безпечність, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, на заокругленій ділянці дороги ліворуч, по вулиці Шевченка, неподалік будинку №9, здійснив виїзд транспортної машини марки «МАЗ-63172» (Богдан) реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (на чорному фоні) на праве узбіччя, де допустив перекидання на праву сторону.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу – транспортної машини марки «МАЗ-63172» (Богдан) реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (на чорному фоні), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинні різані ранки на чолі справа, правій тімяній ділянці, правій скроневій ділянці, правій передвушній ділянці, на правій вушній раковині, на зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині та зовнішньо-задній поверхні правого передпліччя у верхній третині; садно над правим плечовим суглобом; садно на задній поверхні правої кисті; синець на задній поверхні лівої кисті; садна на задньо-боковій поверхні грудної клітки справа; садно на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині; садно на передній поверхні правого колінного суглоба; садно на зовнішній поверхні правого колінного суглоба з переходом на верхню третину зовнішньої поверхні гомілки; синці і садна на передній поверхні лівої гомілки у верхній і середній третинах; крововилив під м?які тканини волосистої частини голови в правій тімяно-скроневій ділянці; крововиливи у м?які тканини грудної клітки і живота в проекції саден та забруднення на передній черевній стінці зліва; крововилив у навколониркову жирову клітковину зліва. Дані ушкодження є прижиттєвими і виникли в швидкій послідовності одне за одним. Причиною смерті ОСОБА_8 є механічна асфіксія внаслідок здавлення тіла вантажем під час дорожньо-транспортної пригоди, на що вказує наявність характерних для цього виду смерті специфічних та загальноафіктичних патоморфологічних ознак.
У прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебувають порушення ОСОБА_6 вимог: 
- ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»: учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди громадянам;
- п. п. 1.5, 2.3 б), д), 12.1 Правил дорожнього руху, а саме:
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян;
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Захисник ОСОБА_6 – адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив покази свого підзахисного та у зв`язку із визнанням останнім вини просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, просила суворо не карати ОСОБА_6 . 
Представник потерпілої ОСОБА_4 – адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала пояснення потерпілої щодо відсутності претензій матеріального та морального характеру.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 у повному обсязі, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми діями, які виразилися у порушенні правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Окрім цього, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який є військовослужбовцем, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність даних щодо ймовірного перебування останнього на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, позицію потерпілої щодо не позбавлення останнього волі, його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.
З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги зазначені обставини, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання згідно санкції статі закону за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді службового обмеження, з відрахуванням із суми грошового забезпечення останнього в дохід держави.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Судові витрати пов`язані із залученням експерта у загальному розмірі 17828 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.05.2025 року - скасувати.
Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, призначивши покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк один рік з відрахуванням в дохід держави десяти відсотків із суми його грошового забезпечення.
Роз`яснити, що під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судові витрати пов`язані із залученням експерта у загальному розмірі 17828 (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 
Арешт на майно, накладений на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.05.2025 року – скасувати.
Речові докази по справі:
- транспортний засіб марки «Богдан», модель 63172, р.н. « НОМЕР_2 », зеленого кольору – повернути військовій частині НОМЕР_1 .
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1