Справа № 367/6959/25
Провадження №2/367/847/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

14 серпня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі: 
головуючого судді - Третяк Я.М.,
за участі: 
секретаря судового засідання - Люліної О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного податкового університету до ОСОБА_1 , про стягнення грошового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Державний податковий університет звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення грошової заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг за надання освітніх послуг у розмірі 1 373 грн, що складається з: 1 121,94 грн - основної суми заборгованості та 251,66 грн - пені, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 28.08.2024 між Державним податковим університетом та ОСОБА_1 укладено договір № 24034201 про надання освітніх послуг. Згідно із наказом № 1116 від 28.08.2024 відповідача зараховано студентом 1-го курсу навчання для здобуття другого (магістерського) рівня вищої освіти за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. Загальна вартість освітньої послуги становила 28 049,00 грн.
Вказується, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором. Наказом університету № 1313 від 18.09.2024 ОСОБА_1 , студентку 1-го курсу заочної форми навчання, групи ПМПДЗ-21-1, яка навчалася за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» другого (магістерського) рівня вищої освіти за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб, відраховано з числа студентів за власним бажанням з 19.09.2024. Таким чином, освітня послуга була надана на суму 1 121,94 грн, проте відповідачем вищезазначену суму не було сплачено.
Також представник позивача зазначає, що відповідно до п.5.2 договору, за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості невиконаного в строк зобов`язання, тому за період з 11.03.2024 по 09.06.2025 розмір штрафу складає 251,66 грн.
Ухвалою суду від 28.07.2025 в справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
08.09.2025 до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на наступні обставини. Так зазначає, що відповідно до листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.7.1 від 28.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану було засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) починаючи з 05 год 30 хв 24.02.2022, таким чином стягнення пені у розмірі 251,66 грн є незаконною, адже вказаним листом та зазначеним Указом визначено період дії воєнного стану, який діє і по теперішній час. Окрім цього, відповідач зазначає, що 09.09.2024 між нею та Національною академією Служби безпеки України укладено правочин та зараховано останню до навчально-наукового інституту Служби безпеки України. 11.09.2024 через уповноважену особу Державного податкового університету нею було подано заяву про відрахування з числа студентів, а також повідомлено про причини такого відрахування. На думку відповідача, університет свідомо затягнув дату її відрахування з числа студентів, що і призвело до нарахування пені. Згідно договору № 24034201 від 28.08.2024, відповідач мала сплачувати грошові кошти до 10 числа кожного місяця, разом з тим, послуга у вигляді начитки лекцій та проведення семінарських занять, як форми занять фактично відбулося 10.10.2024.
03.08.2026 до суду від представника позивача Державного податкового університету - Гончар А.В. надійшли письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що з доводами відповідача, викладеними у позовній заяві сторона позивача не погоджується, вважає їх не обгрунтованими з огляду на те, що факт перебування відповідачки у складі студентів Державного податкового університету підтверджується довідкою про навчання№ 1783/13-16 від 20.05.2025, згідно з якою ОСОБА_1 навчалась у Державному податковому університеті у період з 09.09.2024 по 18.09.2024. Таким чином, освітні правовідносини між сторонами виникли діяли та були припинені не з моменту подання заяви відповідачкою, а з моменту її відрахування, згідно наказу від 18.09.2024. Окрім того, позивач звертає увагу суду, що у позовній заяві при викладенні обставин щодо укладення договору про надання освітніх послуг будо допущено технічну описку, а саме помилково зазначено ім?я здобувача освіти « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_1 ». Щодо умов договору про строк та порядок внесення оплати стороною позивача зазначено, що відповідно до пункту 3.1. договору відповідачка зобов?язана своєчасно вносити плату за надані освітні послуги у розмірах та у строки, що встановлені, договором. Згідно з пунктом 4.7 договору відповідачка щомісячно здійснює оплату за послуги до початку їх надання шляхом перерахування коштів на реєстраційний рахунок позивача. Крім того, відповідно до пункту 4.9.1 договору, у разі щомісячної оплати, плата вноситься до 10 числа кожного місяця, за виключенням липня та серпня, у розмірі однієї десятої від вартості освітньої послуги за рік. Отже, умовами договору прямо передбачено, що оплата має здійснюватися наперед - до початку надання послуг та до 10 числа відповідного місяця. Тому доводи відповідачки про те, що навчальні заняття у формі лекцій або семінарів нібито мали розпочатися пізніше, не звільняють її від обов?язку оплатити вартість освітньої послуги за фактичний період перебування у складі студентів. Крім того, відповідач разом із відзивом на позовну заяву долучила заяву від 11.09.2024 з проханням відрахувати її з числа студентів Університету. Однак зазначена заява була подана після 10 числа місяця, тоді як відповідно до пункту 4.9.1 договору строк внесення щомісячної плати вже настав. Отже, подання заяви після спливу встановленого договором строку не звільняє відповідача від виконання договірного обов`язку щодо оплати освітніх послуг за відповідний період.
Щодо правильності розрахунку основної заборгованості, представник позивача вказує, що первинне нарахування за вересень 2024 року становило 1 869,90 грн, надалі у зв`язку з відрахуванням відповідачки, позивачем було здійснено коригування нарахування на суму 747,96 грн, у результаті такого коригування кінцева сума основної суми заборгованості відповідачки за фактичний період перебування у складі студентів становить 1 121,94 грн. Також представником зазначено, що до моменту видання наказу про відрахування відповідач перебувала у складі студентів Державного податкового університету, за нею обліковувалося місце здобувача вищої освіти, а університет здійснював організаційне та адміністративне забезпечення її навчання. 
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Так, судом встановлено, що 28.08.2024 між Державним податковим університетом та ОСОБА_1 було укладено договір № 24034201 про навчання, відповідно до умов якого університет зобов`язався надати відповідачці освітні послуги для здобуття магістра за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» за заочною формою навчання, а відповідачка - своєчасно та в повному обсязі оплачувати їх вартість. Загальна вартість навчання за договором становила 28 049,00 грн, при цьому сторони погодили щомісячний порядок внесення плати до 10 числа кожного місяця.
Згідно п.1.2. договору, строк надання освітньої послуги визначається датою зарахування здобувача та датою відрахування його з університету, у тому числі у зв`язку із закінченням навчання.
11.09.2024 ОСОБА_1 звернулася до університету із заявою про відрахування з числа студентів заочної форми навчання за власним бажанням. 
Згідно наказу № 1314 від 18.09.2024 за підписом В.о. ректора Державного податкового університету, ОСОБА_1 відраховано зі складу здобувачів вищої освіти за власним бажанням з 19.09.2024.
Згідно довідки від 20.05.2025 за № 1783/13-16, ОСОБА_1 навчалась у Державному податковому університеті ІV рівня акредитації в Навчально-науковому інституті права на другому (магістерському) рівні вищої освіти в групі ПМПДз-24-1, зарахована наказом № 1116 від 28.08.2024 та відрахована за власним бажанням наказом № 1314 від 18.09.2024.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 24034201 від 28.08.2024 несплачена вартість освітніх послуг становила 1121,94 грн. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивач також нарахував 251,66 грн пені, унаслідок чого загальний розмір заявленої до стягнення заборгованості склав 1 373,60 грн.
Згідно ч.3 ст. 53 Закону України «Про освіту» - здобувачі освіти зобов`язані, зокрема, дотримуватись умов договору про надання освітніх послуг.
Відповідно до ч. 6 ст. 79 Закону України «Про освіту» - розмір та умови оплати за навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації, за надання додаткових освітніх послуг встановлюються договором. Договір укладається між закладом освіти і здобувачем освіти (його законними представниками) та/або юридичною чи фізичною особою, яка здійснює оплату.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтями 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії чи здійснення певної діяльності, а інша сторона (замовник) зобов`язується оплатити таку послугу у розмірі, у строки та в порядку, визначених договором.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Частинами другою та третьою статті 13 ЦК України встановлено, що при здійсненні своїх цивільних прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які можуть порушувати права інших осіб, а також не допускаються дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі чи зловживання правом в інших формах.
Суд погоджується з твердженням сторони позивача про те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору та наказу Державного податкового університету договірні правовідносини між сторонами припинилися саме після видання наказу про відрахування відповідачки. Відтак сам по собі факт подання 11.09.2024 заяви про відрахування не припинив дію договору та не звільнив відповідачку від виконання прийнятих на себе договірних зобов`язань.
Так, судом взято до уваги, що умовами укладеного між сторонами договору не врегульовано порядок визначення розміру плати за період між поданням здобувачем освіти заяви про відрахування та виданням відповідного наказу, а також не встановлено строку, протягом якого заклад вищої освіти зобов`язаний прийняти рішення щодо такого відрахування. Отже, договір не містить положень, які б надавали виконавцю право на власний розсуд визначати розмір плати за такий проміжний період або змінювати її без дотримання погодженої сторонами процедури.
Більше того, із пунктів 4.2.2 та 4.2.3 договору вбачається, що вартість навчання за перший та другий роки становить 28 049,00 грн на рік, а відповідно до пункту 4.9.1 договору плата вноситься щомісячно до 10 числа кожного місяця, за виключенням липня та серпня, в розмірі однієї восьмої вартості освітньої послуги за рік.
Відповідно до наданого позивачем графіку платежів за навчання ОСОБА_1 згідно договору № 24034201 від 28.08.2024, залишок боргу на початок місця становив 1869,90 грн, у зв`язку із відрахуванням відповідачки, позивачем здійснено коригування нарахування на суму 1121,94 грн.
За ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Державним податковим університетом за період з 10.09.2024 по 18.09.2024 надавались освітні послуги ОСОБА_3 , відтак, із відповідача має бути стягнуто їх вартість у розмірі 1121,94 грн.
Суд відхиляє доводи відповідачки про те, що з моменту подання 11.09.2024 заяви про відрахування відповідачка повністю звільнилася від обов`язку сплачувати вартість освітніх послуг.
Як уже зазначалося вище, відповідно до пункту 1.2 укладеного між сторонами договору строк надання освітньої послуги визначається датою зарахування здобувача освіти та датою його відрахування з університету. Наказ про відрахування відповідачки було видано лише 18.09.2024, а відрахування здійснено з 19.09.2024, у зв`язку з чим саме до цієї дати між сторонами продовжували існувати договірні правовідносини.
Отже, саме по собі подання заяви про відрахування не припинило дії укладеного між сторонами договору та не звільнило відповідачку від виконання взятих на себе договірних зобов`язань, у тому числі щодо оплати освітніх послуг. Відсутність у договорі визначеного строку для прийняття рішення про відрахування сама по собі не свідчить про припинення договірних правовідносин із моменту звернення здобувача освіти із відповідною заявою.
З матеріалів справи також вбачається, що позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідачки пені у розмірі 251,66 грн, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання.
Згідно п.5.2 договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від вартості невиконання в строк зобов`язання.
Відповідно до частин першої та другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), три проценти річних, передбачені статтею 625 ЦК України, обчислюються від простроченої суми грошового зобов`язання за весь час прострочення.
Відтак, вимоги Державного податкового університету про стягнення з ОСОБА_1 пені у розмірі 251,66 грн. є обґрунтованими.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи, що позивачем в повному обсязі виконані всі зобов`язання за договором, боржник в свою чергу взяті на виконані не були в свою чергу зобов`язання, передбачені договором в повному обсязі не виконала, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 141, 178, 263-268, 280 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позов Державного податкового університету до ОСОБА_1 , про стягнення грошового боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Державного податкового університету (ЄДРПОУ 44550814, адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Університетська, 31) борг за надання освітніх послуг у розмірі 1 121 (одна тисячі сто двадцять одна) гривня 94 копійки, пеню в розмірі 251 (двісті п`ятдесят одна) гривня 66 копійок, що в сумі складає 1 373 (одна тисяча триста сімдесят три) гривні 60 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Державного податкового університету (ЄДРПОУ 44550814, адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Університетська, 31) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.М.Третяк