ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/1691/26 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , податковий борг у розмірі 873408,20 грн за платежами: 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 334302,28 грн; 11011001 «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за річного декларування» в розмірі 40891,27 грн; 50 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в розмірі 490695,25; 11011700 «Військовий збір, що підлягає сплаті фізичними особами - підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування» в розмірі 7519,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що заборгованість відповідача виникла у зв`язку з несплатою ним в повному обсязі нарахованої контролюючим органом суми єдиного податку з фізичних осіб та військового збору, що підлягає сплаті фізичними особами-підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування за липень-грудень 2025 року та за січень-лютий 2026 року. Окрім того, зазначає, що у відповідача наявний податковий борг з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за травень – грудень 2025 року та січень – лютий 2026 року. Контролюючим органом було здійснено всі визначені законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу, в тому числі, скеровано на адресу такого платника податків податкову вимогу. Однак такі дії не призвели до позитивного результату, а тому сума податкового боргу підлягає стягненню в судовому порядку. 
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі, надано відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та повідомлено, що згідно з вимогами ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зазначену ухвалу направлено на адресу місця реєстрації відповідача, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідь №2477309 від 18.03.2026 року), однак повернулася до суду без вручення з відміткою органу поштового зв`язку: «адресат відсутній», датованою 02.04.2026.
Відповідно до ч. 10 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.
Згідно ч. 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Отже, суд вважає, що ухвала суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 20 березня 2026 року є належним чином врученою відповідачу 02 квітня 2026 року. Проте відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав, про причини неподання суд не повідомив, про продовження процесуального строку для подання такого не клопотав.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи положення ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
18 травня 2026 року представник позивача подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» заяву про зменшення позовних вимог, в якій повідомив про часткове погашення відповідачем наявної заборгованості та просив стягнути несплачений залишок податкового боргу у розмірі 737872,70 грн за наступними платежами: 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 206286,18 грн; 11011001 «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за річного декларування» в розмірі 40891,27 грн; 50 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в розмірі 490695,25 грн. 

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 ) зареєстрований фізичною особою-підприємцем.
09 червня 2016 року ФОП ОСОБА_1 подав до Головного управління ДПС у Закарпатській області (Виноградівська ДПІ) заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, в якій просив перевести його на II групу та ставку єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування в розмірі 20% до розміру мінімальної заробітної плати.
23 грудня 2025 року ФОП ОСОБА_1 подав до Головного управління ДПС у Закарпатській області (Берегівська ДПІ) податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №9388182815 за три квартали 2023 року, відповідно до якої сума податкових зобов`язань з єдиного податку, що підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, становить 321356,15 грн. 
Однак, як вбачається з розрахунку податкового боргу ФОП ОСОБА_1 , долученого представником позивача до заяви про зменшення позовних вимог, сума повністю не сплаченого грошового зобов`язання з єдиного податку складає 206286,18 грн.
Окрім того, ФОП ОСОБА_1 подав Берегівської ДПІ податкові декларації про майновий стан і доходи:
- за звітний (податковий) період 2023 рік, відповідно до якої сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного року, у розмірі 490042,05 грн та сума податкових зобов`язань з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 40836,84 грн (№9388182823 від 24.12.2025 року); 
- за звітний (податковий) період 2024 рік, відповідно до якої сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного року, у розмірі 653,20 грн та сума податкових зобов`язань з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 54,43 грн (№9430198980 від 24.12.2025 року).
Проте самостійно задекларовану суму податкових зобов`язань у встановлені строки ФОП ОСОБА_1 не сплатив.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Вказане кореспондується з положенням пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №755-VI, із змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України).
Згідно зі ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України, платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (п. 179.1 ст. 179 ПК України).
Окрім того, п. 16-1 розділу ХХ ПК України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
П. 46.1 ст. 46 ПК України дає визначення поняттю «податкова декларація», відповідно до якого, такою є документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Поряд з цим, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (стаття 56 ПК України).
Відповідно до ст. 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Пунктом 57.1 статті 57 ПУ України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Нормами п. 179.7 ст. 179 ПК України передбачено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 01 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації про майновий стан і доходи.
Пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України дає визначення поняттю «податковий борг», відповідно до якого таким є сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
У зв`язку з несплатою в повному обсязі податкових зобов`язань у встановлені ПК України строки ФОП ОСОБА_1 було виставлено в порядку, передбаченому п. 59.1 ст. 59 ПК України, податкову вимогу від 09.05.2023 №0000908-1309-0716. Судом встановлено, що такий податковий борг з часу вручення платнику податку зазначеної податкової вимоги не переривався. 
Незважаючи на вищенаведене, станом на день розгляду даної справи в суді відповідач податковий борг в добровільному порядку в повному обсязі не сплатив. 
Таким чином, в ФОП ОСОБА_1 наявний податковий борг у розмірі 737872,70 грн по наступним платежам: 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у сумі 206286,18 грн; 11011001 «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у сумі 40891,27 грн; 50 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у сумі 490695,25 грн.
Нормами п. 95.3 ст. 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. 
Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
За наведених обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.
Судові витрати по справі відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Головного управління ДПС у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП – 44106694) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити повністю (з урахуванням уточнених позовних вимог).

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 737872,70 грн (Сімсот тридцять сім тисяч вісімсот сімдесят дві гривні 70 коп.) за наступними платежами: 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 206286,18 грн; 11011001 «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за річного декларування» в розмірі 40891,27 грн; 50 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в розмірі 490695,25 грн. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Р.О. Ващилін