3/381/617/26
381/3540/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2026 року місто Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Питель-Тьолушкіна В.Л., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника - адвоката - Задорожньої В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.05.2026 серії ЕПР № 680048, 31.05.2026 о 02 год. 56 хв. в. м. Фастів, площа Соборна, водій ( ОСОБА_1 ) автомобіля SEAT Ibiza д.н.з НОМЕР_1 керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, мова млява. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі водій відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що він із зазначеним протоколом не погоджується. ОСОБА_1 вважаю, що такий протокол складений за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 наголосив, що ніяких правопорушень 31.05.2026 не вчиняв, у момент спілкування з поліцією перебував в авто не в стані руху разом зі знайомою, а інспектори поліції його не зупиняли. Наголосив також суду, що був тоді абсолютно тверезий. Тієї ночі його автомобіль SEAT Ibiza вже тривалий час стояв повністю припаркований біля тротуару на площі Соборній у місті Фастів. Автомобіль був нерухомий, двигун вимкнений, горіла «аварійка», а він просто сидів у автомобілі та спілкувався зі своєю знайомою. Працівники поліції його авто в русі не зупиняли, не вмикали ні сирен, ні проблискових маячків. Оскільки машина нікуди не рухалася, дії поліцейських виглядали абсолютно незрозумілими. Спочатку поліцейські заявили про комендантську годину, а потім інспектор почав висувати йому заплутані вимоги, повторюючи: «Я вам пропоную пройти на місці або в медичному закладі. Що ви вибираєте - медичний заклад чи на місці? Або відмовляєтесь?». Вони змішали дві різні процедури в один ультиматум. Я намагався додзвонитися знайомим за порадою, а поліцейський о 02:52:44 взагалі зняв із себе нагрудну камеру, поклав її в службове авто і пішов з кимось розмовляти по телефону. О 02:53:15 поліцейський повернув камеру на місце і знову почав вимагати пройти тест, заперечуючи мої слова про те, що я тверезий і від мене немає запаху. Коли він ( ОСОБА_1 ) намагався дізнатися про сертифікати на прилад, поліцейський відверто мені збрехав, заявивши: «Суд запросить сертифікати, коли він калібровку проходив, там все». Тобто на місці мені документи на прилад показати відмовилися. О 02:55:34 поліцейський знову повторив свою змішану вимогу «на місці або в лікарні». Він намагався випитати у працівника поліції правові роз`яснення та наслідки, але останнній нічого не пояснив, лише назвав суму штрафу та сказав оскаржувати через суд. Надалі інспектор вирішив, що він ( ОСОБА_1 ) нібито нічого не відповідає, сказав, що відносно нього буде складено якусь постанову за ст. 130 та пішов до службового авто. Тобто почав складати протокол за нібито відмову ще до того, як він взагалі дав остаточну відповідь. Але після цього інспектор знову підійшов до нього і запитав, чи буду він проходити тест. На це він чітко і голосно відповів поліцейському: «Давайте». Цим він ( ОСОБА_1 ) висловив свою повну згоду пройти огляд. Проте, замість того, щоб дістати тестер і дати йому пройти перевірку прямо біля його машини, поліцейський розгубився і заявив: «То йдемо до автомобіля» (їхнього службового). Коли він відмовився залишати власне авто і йти до службового авто поліції, поліцейський просто зрадів, розвернувся, крикнув «Все очікуйте!». Тобто він просто використав його незгоду йти до їхнього авто, як привід не проводити тест взагалі, хоча прилад є мобільним. Потім працівники поліції зачинилися у своєму авто а його покликали лише тоді, коли все було готово. Інспектор, сидячи в авто, зачитав протокол і назвав цілий набір вигаданих ознак сп`яніння, наче у нього ( ОСОБА_1 ) була «млява мова» та «тремтіли пальці рук». Але на відео чітко видно, що він розмовляє швидко, дикція ідеальна, а пальцями спокійно набирав номери в телефоні — рук у нього ніхто не перевіряв, і вони не тремтіли взагалі. Жодних прав мені не роз`яснили, на його запитання про вибір, відповіли: «Ніякого», змусили підписати Акт про відмову, який взагалі не складається без видиху в прилад. Більше того, як він дізнався пізніше, в Акті огляду та Направленні до лікарні поліцейські вказали фіктивний час «02:50» -хоча саме в цей час ми ще просто говорили на вулиці, він намагався додзвонитися знайомим. Поліцейські виписали йому направлення в лікарню заднім числом - на 6 хвилин раніше, ніж записано у фабулі протоколу. Оскільки я був абсолютно тверезий, його автомобіль стояв припаркований від самого початку, працівники поліції його не зупиняли під час руху, а на його пряму згоду («Давайте»), відмовилися надати прилад на місці, він вважає вимоги поліцейських протиправними та штучно сфабрикованими. Просить суд закрити цю справу через повну відсутність правопорушення.
Водночас ОСОБА_1 повідомив суду та зазначив крім іншого у своїх письмових поясненнях, що працівники поліції грубо порушили його права, що виразилось у наступному. Так, примушування погодитися з вигаданою підставою контролю: працівники поліції намагалися штучно виправдати свій підхід до нього спочатку комендантською годиною, а потім чомусь вписали в рапорт неіснуюче порушення п. 9.2 ПДР (не увімкнений поворот) для стоявшого автомобіля. Штучна провокація відмови за наявності його згоди: поліцейські умисно проігнорували його пряму і чітку згоду на огляд («Давайте!»), яку він надав уже після того, як поліцейський почав друкувати папери. Замість надання приладу інспектор почав вимагати від нього йти до їхнього авто, а його відмову залишати власну машину незаконно розцінили як відмову від медичного огляду загалом. Позбавлення права на захист та таємне складання матеріалів: протокол та супутні бланки поліцейські заповнювали та роздруковували потай від нього, зачинившись у своєму службовому авто, чим повністю позбавили його можливості бачити хід оформлення, висловлювати зауваження на етапі заповнення та вимагати адвоката. Внесення до офіційних бланкових документів завідомо неправдивих відомостей: інспектори поліції вписали повністю вигадані ознаки сп`яніння (тремор рук, млява мова, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), які спростовуються самим відеозаписом, а також зафіксували у направленні фіктивний час «02:50», створивши абсурдну ситуацію, коли направлення в лікарню з`явилося раніше за ніби керування ним транспортним засобом. На думку ОСОБА_1 працівники поліції діяли умисно, з метою створення штучних підстав для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не маючи для цього жодних об`єктивних доказів та ігноруючи його згоду пройти тест. Такі дії свідчать про грубе порушення принципу законності та права на захист, які гарантовані Конституцією України та практикою ЄСПЛ. Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_1 вважає, що всі сумніви в даному випадку, у відповідності до ст. 62 Конституції України, мають трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що згідно п.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Задорожня В.О. просила закрити справу відносно свого підзахисного за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП про що подала до суду відповідне клопотання, якому зазначила наступне. Так, захисник Задорожня В.О. із зазначеним протоколо не погодилась, оскільки, на її думку, докази в справі є неналежними та недопустимими, оскільки вони зібрані за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та всупереч нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року та «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затверджену наказом МВСУкраїни 18.12.2018 № 1026.
Захисник Задорожня В.О зауважила, що згідно з рапортом інспектора Фастівського РУП від 31.05.2026 року, підставою для зупинки транспортного засобу «SEAT Ibiza», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , зазначено порушення вимог пункту 9.2 Правил дорожнього руху України, а саме: водій нібито не подав сигнал світловим покажчиком повороту, у зв`язку з чим транспортний засіб було зупинено на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Проте, вказане твердження працівників поліції є повністю сфальсифікованим, не відповідає дійсності та повністю спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудного реєстратора (бодікамери) поліцейського під назвою «ехроrt-с157у». Так, дослідженням відеозапису «ехроrt-с157у» встановлено, що фіксація події розпочинається о 02:46:11. На перших же секундах відео чітко зафіксовано, що автомобіль «SEAT Ibiza» перебуває у нерухомому стані, припаркований біля тротуару на площі Соборній у м. Фастів, із увімкненою світловою аварійною сигналізацією. ОСОБА_1 у цей момент перебуває всередині припаркованого авто та користується мобільним телефоном. Жодного факту руху автомобіля, здійснення маневрів чи безпосереднього процесу «зупинки» рухомого транспортного засобу поліцейськими на відео не зафіксовано. Більше того, наприкінці відеозапису сам інспектор поліції усно підтверджує цей факт, зазначаючи водієві: «Транспортний засіб припарковано без порушення. Транспортний засіб залишається тут».У матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого п. 9.2 ПДР (відсутня постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка мала б доводити факт порушення правил користування попереджувальними сигналами). Захист наголошує на сталій правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.03.2019 р. у справі № 686/11314/17 відповідно до якої: якщо поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення водієм ПДР України (що стало приводом для зупинки), то сама зупинка є протиправною, а всі наступні вимоги працівників поліції (в тому числі вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння) - є незаконними.
Крім того, захисник Задорожня В.О.зауважила, що системний та похвилинний аналіз письмових матеріалів справи у їхньому взаємозв`язку з відеозаписом «ехроrt-с157у» викриває очевидний хронологічний абсурд та фальсифікацію даних у документах, що повністю нівелює їхній статус як належних та допустимих доказів у розумінні статті 251 КУпАП. Для наочності просить суд співставити офіційний час та хронологію дій інспекторів поліції, які зафіксовані ними власноруч у бланках процесуальних документів та відображені на відеозаписі: реальний час початку процесуальної дії (згідно з відеозаписом «ехроrt-с157у»): Відеофіксація інциденту розпочинається о 02:46:11, коли працівники поліції уже підійшли до припаркованого автомобіля та розпочали комунікацію з ОСОБА_1 . Час складання Направлення на медичний огляд: уНаправленні до Фастівської лікарні інтенсивного лікування інспектор поліції власноруч зафіксував час видачі та направлення особи до закладу охорони здоров`я: 31.05.2026 року о 02 год. 50 хв.Час вчинення правопорушення у Протоколі: уфабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 680048 часом вчинення правопорушення (тобто моментом так званого керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від огляду та фіксації складу провини) зазначено: 31.05.2026 року о 02 год. 56 хв. 00 сек. Зіставлення вищевказаних юридичних фактів та часових відміток свідчить про наявність явного процесуального колапсу та неможливого з точки зору логіки парадоксу. Офіційні матеріали справи стверджують, що працівники поліції виписали, підписали та видали ОСОБА_1 направлення на медичний огляд до лікарні о 02:50, тобто за 6 хвилин того, як останній, відповідно до фабули протоколу, взагалі вчинив адміністративне правопорушення (ніби то керував транспортним засобом та відмовився від огляду на місці чи в закладі охорони здоров`я) (о 02:56). Відповідно до імперативних вимог частини 2 та частини 3 статті 266 КУпАП, а також пунктів пунктів 6, 7 Розділу І та пунктів 1, 2 Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженої спільним Наказом МВС/МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, направлення водія для проведення огляду до закладу охорони здоров`я є виключно похідною (наступною) процесуальною дією, яка може мати місце лише у разі, якщо: водій відмовився від проведення огляду на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів; водій висловив незгоду з результатами огляду, проведеного на місці за допомогою приладу типу «Драгер». Законодавство не передбачає можливості хаотичного або одночасного оформлення цих документів, а тим більше — видачі направлення до медичного закладу «авансом» чи у минулому часі відносно моменту фіксації самого правопорушення. Більше того, відеозапис свідчить, що станом на 02:50 (час видачі направлення) між ОСОБА_1 та поліцією ще тривала усна дискусія, жодного протоколу не складалося, та ОСОБА_1 взагалі намагався здійснити телефонні дзвінки та з`ясувати процедуру. Складання направлення до лікарні о 02:50, коли факт правопорушення за протоколом настав лише о 02:56, свідчить про те, що поліцейські діяли з чітким упередженням, матеріали оформлювалися наосліп, шаблони документів заповнювалися заздалегідь без прив`язки до реального розвитку подій. Це є, на думку захисника, грубим порушенням вимог статей 254, 256 КУпАП щодо об`єктивності та точності фіксації обставин справи. Оскільки Направлення суперечить Протоколу у часі, воно є юридично неналежним доказом, який не може підтверджувати належне дотримання процедури, передбаченої ст. 266 КУпАП. Будь-які спроби сторони обвинувачення трактувати це як «технічну помилку або описку» є неспроможними, оскільки йдеться про офіційний документ, точність заповнення яких безпосередньо впливає на законність обмеження прав громадянина. Враховуючи викладене, у зв`язку з повним руйнуванням хронологічної послідовності та наявністю часового колапсу в матеріалах справи. Направлення на медичний огляд від 31.05.2026 є недопустимим доказом, а процедура направлення особи на огляд - повністю порушеною, що є самостійною підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Захисник наголошує, що відповідно до положень статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі незгоди водія з результатами огляду на місці або у разі його відмови від проведення такого огляду на місці зупинки. Спочатку поліцейський зобов`язаний чітко запропонувати водієві пройти огляд виключно на місці зупинки за допомогою сертифікованого приладу (наприклад, «Drager»). І лише після того, як водій категорично відмовився від тесту на місці (або не погодився з показником приладу), поліцейський отримує законне право запропонувати водієві другий етап — поїздку для огляду в медичний заклад. Проте, як чітко зафіксовано на відеозаписі «ехроrt-с157у», інспектори поліції грубо зневажили цю імперативну процедуру. Зокрема, у проміжках часу від 02:46:11 до 02:55:34 поліцейський тричі повторює ОСОБА_1 одну й ту саму протиправну, змішану за змістом фразу: «Я вам пропоную пройти на місці або в медичному закладі?», ставлячи ультимативне питання: «Шо ви вибираєте — медичний заклад чи на місці? Або відмовляєтесь ?». Така форма висування вимоги є грубим порушенням закону. Поліцейський не має права змішувати дві різні процесуальні дії в одну альтернативну пропозицію і вимагати одночасного вибору. Інспектори поліції були зобов`язані спочатку організувати огляд на місці, роз`яснити процедуру проходження огляду, продемонструвати прилад та мундштук, і лише у разі відмови ініціювати питання щодо лікарні. Змішування цих понять у єдину вимогу (що також зафіксовано у фабулі протоколу та тексті рапорту) свідчить про неналежне винесення вимоги проходження огляду. Захиснк наголошує, що складання протоколу за відмову від проходження огляду є правомірним лише тоді, коли поліцейським було дотримано чітку послідовність дій: спочатку пропозиція огляду на місці, і лише у разі відмови або незгоди з результатами - пропозиція огляду в закладі охорони здоров`я. Пропозиція пройти огляд одночасно «на місці або в медичному закладі», або висунення вимоги про огляд у лікарні в обхід тесту на місці, є прямим порушенням статті 266 КУпАП та Інструкції, що тягне за собою відсутність складу правопорушення у діях водія. Окремої уваги та окремої кваліфікації як процесуальне порушення заслуговує наявний у матеріалах справи Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (Додаток 2 до Інструкції № 1452/735). Інспектор поліції вписав у цей Акт відомості про те, що огляд нібито проводився за допомогою приладу «Alkotester Drager», а у графах «Результати огляду» та «З результатами згоден» власноруч зробив записи «відмова». Така дія інспектора поліції є абсолютним процесуальним нонсенсом та прямим порушенням пункту 10 Розділу II Інструкції № 1452/735. Відповідно до_ вказаної норми, Акт огляду за формою Додатку 2 складається виключно у разі фактичного проведення огляду з використанням технічного засобу (коли водій здійснив видих у прилад, прилад видав цифровий результат, і цей результат заноситься в Акт).
Якщо ж водій, за твердженням поліції, відмовився від проходження тесту «Драгер» на місці, цей Акт, на думку захисника, взагалі не складається. У випадку відмови на місці поліцейський має право виключно оформити Направлення до лікарні. Складання Акту огляду, в якому замість кількісних показників приладу вписано слово «відмова», є грубим спотворенням встановленої форми документації суворої звітності. Неможливо «бути згодним чи не згодним з результатами огляду», якщо самого огляду (вдиху) не відбулося. Таким чином, зафіксоване на відео змішування поліцейськими процедур огляду («на місці або в лікарні»), висунення ультиматумів замість роз`яснення етапів, а також безпідставне та протиправне складання Акту огляду (Додаток 2) із внесенням туди записів про відмову, свідчить про повне та фундаментальне порушення поліцією встановленого законом порядку огляду. Таким чином захсинк наголосила, що згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Оскільки процедура визнана законом недійсною, протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та справа підлягає закриттю.
Також захисник зазначила, що ретельним дослідженням відеозапису з бодікамери поліцейського «ехроrt-с157у» встановлено факт, який повністю руйнує склад адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 . Так, на відеозаписі зафіксовано, що після тривалого психологічного тиску та спроб ОСОБА_1 з`ясувати свої права, поліцейський вкотре повторює вимогу пройти тест. У цей момент ОСОБА_1 чітко, голосно та зрозуміло висловлює свою пряму згоду, відповідаючи поліцейському словом: «ДАВАЙТЕ».
Натомість, почувши від ОСОБА_1 згоду пройти тест, інспектор поліції замість виконання своїх прямих посадових обов`язків продемонстрував розгубленість та почав висувати додаткові, не передбачені законом вимоги, заявивши: «То йдемо до автомобіля»(маючи на увазі службовий автомобіль поліції).
ОСОБА_1 перебуваючи у стані емоційного напруження через нічний час та тиск працівників поліції, відмовився виходити зі свого авто та йти до службового автомобіля поліцейських, оскільки огляд мав проводитися безпосередньо на місці його транспортного засобу. Побачивши, що ОСОБА_1 не бажає переходити до службового авто, поліцейський замість надання приладу для тестування демонстративно припинив процедуру та радісно повідомив напарнику: «Все, очікуйте, складаємо 2.5»,після чого остаточно пішов оформлювати протокол про нібито «відмову».
Між тим, дії працівників поліції, на думку захиснка, свідчать про штучне створення умов для формальної фіксації відмови водія та свідчать про упереджене ставлення. Інспектор поліції використав звичайну відмову ОСОБА_1 йти до службового автомобіля як безпідставний привід для фальсифікації матеріалів про нібито відмову від медичного огляду взагалі. Законодавство України не зобов`язує водія ходити за поліцейськими чи сідати в їхні транспортні засоби для проведення тесту «Драгер» - вказаний технічний засіб є мобільним і мав бути наданий водієві безпосередньо біля його автомобіля.
Оскільки на відео «ехроrt-с157у» зафіксовано чітке слово водія «Давайте», яке свідчить про повну відсутність умислу на відмову від огляду, а подальші дії поліції були спрямовані не на проведення тесту, а на провокацію конфлікту та швидке складання протоколу «під копірку», в діях ОСОБА_1 повністю відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник зауважила, що поліцейський перед проведенням огляду зобов`язаний роз`яснити водієві порядок застосування технічного засобу та на його вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічного засобу. Ці вимоги законодавства є важливою гарантією захисту прав громадян від використання несправних, невідкаліброваних або несертифікованих приладів, які можуть давати хибні результати.
Проте, як чітко зафіксовано на відеозаписі «ехроrt-с157у», під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово намагався з`ясувати законні процедурні моменти: яка саме процедура огляду, як вона має відбуватися, чи пристрій правильно покаже результат, а також просив надати роз`яснення та підтвердження справності технічного засобу. Замість виконання імперативного обов`язку щодо ознайомлення ОСОБА_1 з документами на алкотестер, інспектор поліції вдався до відвертої дезінформації та маніпуляцій, зухвало заявивши: «... Суд запросить сертифікати, коли він калібровку проходив, там все».
«Дане твердження працівника поліції є грубим порушенням закону та прямим введенням особи в оману. Поліцейський протиправно перемістив свій обов`язок надати документи «тут і зараз» (на місці) на майбутній судовий процес. Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП та ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», огляд має проводитися виключно сертифікованими та повіреними приладами. Водій має законне право переконатися в легітивності та справності технічного засобу до того, як здійснювати у нього видих, а не після направлення матеріалів до суду.
Таким чином, зафіксована на відео умисна дезінформація з боку поліцейського («документи надасть суд») та ненадання ОСОБА_1 обов`язкових документів на технічний засіб повністю нівелюють законність вимоги працівників поліції. Оскільки поліція відмовилася діяти у спосіб, передбачений Інструкцією № 1452/375, та приховала документи на прилад, вимога пройти такий огляд вважається протиправною. За таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад провини, оскільки громадянин не може бути притягнутий до відповідальності за невиконання вимоги, яка сама по собі є незаконною.
Захисник крім того наголосила, що обов`язок роз`яснити права - це не формальність, а фундаментальний правовий стандарт, який забезпечує право людини на справедливий судовий розгляд та правову допомогу ще на стадії збору доказів.
Проте, як беззаперечно свідчить відеозапис з бодікамери ««ехроrt-с157у»», інспектори поліції повністю проігнорували цю норму закону та не роз`яснили ОСОБА_1 жодного процесуального чи конституційного права. За весь час тривалого спілкування патрульні не зачитали водієві статтю 268 КУпАП чи статтю 63 Конституції України. Більше того, коли ОСОБА_1 , намагаючись дізнатися про свої законні альтернативи, запитав: «А в мене який вибір?»,інспектор поліції у зухвалій формі відповів: «Ніякого».Вказана відповідь є прямим підтвердженням вчинення психологічного тиску та навмисного обмеження волі особи у захисті своїх інтересів. Окремо захсинк звертає увагу суду на повну правову безграмотність та незаконність дій інспекторів безпосередньо під час фіксації «відмови». Так, на відеозаписі зафіксовано, як поліцейський заявляє водієві: «...на вас буде складена адміністративна ПОСТАНОВА за ст. 130 ч. 1».Відповідно до статті 221 КУпАП, розгляд справ за статтею 130 КУпАП належить до виключної компетенції районних, міських чи міськрайонних судів. Поліцейський не має жодного законного права виносити «постанову» за цією статтею на місці зупинки, а уповноважений лише скласти протокол для направлення до суду. Погрози винесенням «постанови на місці» (яка одразу тягне за собою штраф та позбавлення прав без суду) ввели водія в оману, створили додатковий стрес та є формою протиправного залякування.
Наприкінці відеозапису, під час формального ознайомлення ОСОБА_1 з текстом протоколу, інспектор поспіхом зачитав шаблонний текст, у якому перерахував усі можливі ознаки сп`яніння (включаючи мляву мову та тремтіння пальців рук), які він автоматично скопіював із бланку, хоча в ході усього відеозапису жодним чином їх фактично не виявляв, не фіксував і не перевіряв. Коли ОСОБА_1 запитав, чи потрібно розписуватися, інспектор знову не роз`яснив суть підпису (що це є правом на подачу пояснень та зауважень), а просто передав документи через привідчинене вікно службового авто, змусивши ОСОБА_1 підписати також і Акт огляду (Додаток 2), який взагалі не мав права існувати. Нероз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення є суттєвим порушенням процесуальних норм, що позбавляє такий протокол та супутні матеріали юридичної сили. Оскільки поліцейськими було грубо порушено стандарти забезпечення прав особи, гарантовані статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України, складені матеріали є недопустимими доказами та не можуть бути покладені в основу обвинувального рішення суду». У зв`язку з тим, що працівники поліції повністю позбавили ОСОБА_1 можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП (зокрема права на правову допомогу адвоката на місці оформлення матеріалів), чинили психологічний тиск, дезінформували погрозами про винесення «постанови» та сфальсифікували опис ознак сп`яніння в протоколі, процедура оформлення матеріалів є повністю знівеченою, а сам протокол - недопустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.
Захисник наголосила, що внесення поліцейським до офіційних процесуальних документів ознак, яких у ОСОБА_1 об`єктивно не було і які не підтверджуються матеріалами відеофіксації, є прямою фальсифікацією матеріалів справи та свідчить про штучне створення доказів вини особи, окрім того ОСОБА_1 неоноразово наголошував що не має ознак сп`яніння.
У фабулі протоколу серії ЕПР1 № 680048 та в Направленні до медичного закладу інспектор поліції вказав, що у ОСОБА_1 виявлено аж чотири явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, млява мова.
Проте, детальний похвилинний аналіз відеозапису «ехроrt-с157у» повністю спростовує наявність цих ознак та доводить їхню абсолютну вигаданість: Щодо «млявої мови»: Упродовж усього відеозапису (починаючи з 02:46:11) ОСОБА_1 розмовляє чітко, впевнено, логічно та швидко. Він без жодних дефектів дикції формулює питання до поліцейських, спілкується по мобільному телефону та намагається з`ясувати правові наслідки. Жодного «уповільнення», «змазаності» чи млявості мови, характерних для стану сп`яніння, на відеозаписі не зафіксовано. Щодо «вираженого тремтіння пальців рук»: На перших хвилинах відео та в подальшому чітко видно, як ОСОБА_1 впевнено тримає в руках мобільний телефон, здійснює дрібні точні рухи пальцями (набирає номери, гортає контакти). У нього повністю відсутній тремор рук. Більше того, працівники поліції навіть усно не звертали увагу ОСОБА_1 на нібито наявність у нього тремтіння пальців і не просили його витягнути руки вперед для перевірки координації чи тремору. Щодо «почервоніння шкірного покриву обличчя»: Подія відбувалася у глибоку ніч (біля 02:50 год.) в умовах обмеженого штучного вуличного освітлення. Працівники поліції не використовували спеціальних освітлювальних приладів для дослідження обличчя ОСОБА_1 , не залучали свідків для фіксації цієї ознаки. Об`єктивно встановити «почервоніння обличчя» за таких умов зйомки бодікамери неможливо, що вказує на шаблонне копіювання ознаки поліцейськими «під копірку» з тексту Інструкції. Щодо «різкого запаху алкоголю»: На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 прямо заперечує наявність у нього будь-якого запаху з рота, зазначаючи: «Я не маю ніякого різкого запаху».Замість того, щоб діяти за процедурою (запропонувати Драгер), поліцейський маніпулятивно відповідає: «Ну єслі у вас немає... то харашо... давайте пройдем тест».Це підтверджує, що сам інспектор не був упевнений у наявності запаху та використовував це лише як суб`єктивний психологічний важіль тиску.
Ознаки сп`яніння, нібито виявлені у водія та зазначені в процесуальних документах, мають бути чітко підтверджені належними і допустимими доказами, насамперед безперервним відеозаписом спілкування з особою. Якщо на відеозаписі поведінка водія є повністю адекватною, мова чіткою, а рухи скоординованими, то твердження поліцейських про наявність ознак сп`яніння є виключно суб`єктивними та безпідставними. Це, у свою чергу, свідчить про відсутність законних підстав для висування вимоги про проходження огляду, що тягне за собою закриття провадження у справі».
Оскільки поліцейські взагалі не проводили жодного візуального чи фактичного дослідження стану ОСОБА_1 , а просто механічно вписали в протокол та направлення суцільний набір вигаданих ознак (які повністю спростовуються адекватною поведінкою та чіткою мовою ОСОБА_1 на відео), у них не було жодної законної підстави для висування вимоги про проходження огляду. Складання матеріалів на основі сфальсифікованих ознак свідчить про відсутність події та складу правопорушення, що є підставною для закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП
Захисник також зазначила, що весь процес складання протоколу - від внесення перших анкетних даних до формування фабули - є процесуальною дією, яка має відбуватися відкрито, прозоро та виключно у безпосередній присутності особи, стосовно якої порушено справу. Складання протоколу «потайки» від ОСОБА_1 , зачиненими у службовому автомобілі поліції, позбавило його права негайно реагувати на незаконні дії, робити свої зауваження на кожному етапі заповнення бланку та користуватися правовою допомогою.
Проте, як беззаперечно зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери «ехроrt-с157у», працівники поліції повністю знівечили цей правовий стандарт. Так, після спровокованого конфлікту о 02:57:25, інспектор віддає наказ своєму напарнику: «Так печатай... бо це дитячий садок... я десять раз запитав».Після цього поліцейські сідають у свій службовий автомобіль, зачиняють двері/вікна та починають самостійно, без участі ОСОБА_1 , заповнювати та роздруковувати протокол серії ЕПР1 № 680048. У цей час ОСОБА_1 перебуває на вулиці та у власному транспортному засобі, він повністю ізольований від процесу складання матеріалів, не бачить, що саме вписують поліцейські у графу «ознаки сп`яніння», «пояснення» та які документи додають до справи. Більше того, відеозапис фіксує, як під час цього таємного складання поліцейські шепочуться між собою, намагаючись узгодити та вигадати причину для зупинки (яку вони згодом вписали в рапорт як п. 9.2 ПДР) та розмірковують, чи не додати ще й статтю 126 КУпАП за відсутність посвідчення водія. Така процедура оформлення матеріалів більше нагадує таємне обвинувачення, ніж законну діяльність органу правопорядку. ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, безпосередньо в момент виникнення тексту протоколу. Поліцейські викликали ОСОБА_1 лише тоді, коли документ уже був повністю роздрукований та заповнений, поставивши його перед фактом і запропонувавши лише «розписатися». Крім того, оформлення матеріалів у такий спосіб є грубим порушенням права особи на захист. Складання протоколу про адміністративне правопорушення фактично за відсутності особи (коли поліцейські закрилися у службовому авто), або у спосіб, який позбавляє особу можливості безпосередньо брати участь у його складанні, заявляти клопотання та надавати пояснення на місці, є істотним порушенням процесуальних прав громадянина. Оскільки працівники поліції Фастівського РУП складали протокол про адміністративне правопорушення та супутні документи одноособово, сховавшись у службовому автомобілі та умисно усунувши ОСОБА_1 від цієї процесуальної дії, вони грубо порушили вимоги статей 254, 256 КУпАП та конституційне право особи на захист. Складений у такий протиправний спосіб протокол є юридично нікчемним, недопустимим доказом та підлягає виключенню з матеріалів справи, а саме провадження - закриттю.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши зазначене клопотання, суддя дійшла такого висновку.
Так, відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно п. 3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі – Інструкції), направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі – Порядок).
Відповідно до п. 6 розділу Х Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Згідно пункту 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до вимог пунктів 5 та 6 Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно пункту 7 Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Як вбачається з відеозапису події, який міститься в матеріалах справи, він містить один відеофайл під назвою: «export-c157y». Так, на вказаному відеофайлі, дата та час початку якого 31.05.2026 о 02 год. 46 хв., зафіксовано, як у темну пору доби особа підходить до автомобіля, який в цей момент стоїть на місці, відповідно не рухається, та звертається до іншого чоловіка, назвавши свою посаду, прізвище та ім`я, а саме: інспектор відділу реагування патрульної поліції ОСОБА_2 . У вказаному автомобілі була увімкнена аварійна світлова сигналізація. В цей момент передні ліві двері вказаного автомобіля відкриває ОСОБА_1 та виходить з салону автомобіля на вулицю. ОСОБА_1 при цьому запитує, хто старший, на що поліцейський, що підійшова до автомобіля сказав: «Я». Поліцейський також повідомив: «Згідно ст. 40 ведеться фото- відео- фіксація». В цей момент на відеозаписі видно, що на автомобілі, з салону якого виходив ОСОБА_1 , є номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_1 також в цей момент розмовляв по телефону. Після чого, поліцейський знову говорить ОСОБА_1 , що у нього (поліцейського) ведеться фото- відео- фіксація. Також поліцейський повідомляє ОСОБА_1 : «Вас було зупинено у комендантську годину, від Вас чутно запах алкоголю з порожнини рота. Я Вам пропоную пройти на місці або в медичному закладі». ОСОБА_1 при цьому тримає телефон біля вуха та нічого не відповідає поліцейському. Надалі поліцейський бере до рук планшет, підходить знову до ОСОБА_1 та говорить « ОСОБА_1 , Ви керували транспортним засобом Сузукі Ібіца НОМЕР_1 , я Вам пропоную пройти огляд на місці або в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, так як від Вас чутно запах алкоголю з ротової порожнини. Що Ви вибираєте – медичний заклад чи на місці, або відмовляєтесь». Єриш на це відповів: «Зараз почекайте будь-ласка», на що поліцейський відповів: «Дайте мені відповідь». ОСОБА_1 надалі продовжив стояти перед відчиненими передніми дверцятами автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 , на передньому лівому сидінні якого сиділа особа. Надалі поліцейський сказав ОСОБА_1 : «Якщо Ви не надаєте відповідь, Ми це будемо розцінювати як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння». ОСОБА_1 на це сказав почекати. Поліцейський ще раз запитав у ОСОБА_1 «Або на місці проходимо, або в медичному закладі». Через деякий час ОСОБА_1 сів на ліве (водійське) сидіння автомобіля, закрив дверцята та продовжив там сидіти протягом певного періоду часу. Надалі поліцейський поклав відеокамеру, яка здійснювала відеофіксацію події, в салон службового автомобіля, на переднє сидіння, де цей засіб відеофіксації також перебував певний період часу. Потім поліцейський знову взяв камеру та продовжив зйомку. Поліцейський підійшов до передніх лівих дверей автомобіля, в якому на передньому водійському сидінні сидів на той момент ОСОБА_1 та сказав останньому, що телефонні дзвінки нічого йому «не дадуть». Потім поліцйеськйи сказав ОСОБА_1 : «Я Вам пропоную пройти тест на місці або в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння». ОСОБА_1 на це сказав: «Та я ж не п`яний». Полійцейський на це відповів: «Я вбачаю ознаки, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини». Потім поліцейський зауважив: «Якщо Ви відмовляєтесь проходити, я пишу пункт правил 2.5, що Ви відмовились пройти, що на місці, що в медичному закладі». ОСОБА_1 на це відповів: «Я не думаю, що в мене є різкий запах». Поліцейський також на це зауважив: «Якщо Ви вбачаєте, що у Вас немає, давайте пройдемо тест, Ви продуваєтеся, нічого не показує, собі їдете далі». Поліцейський також сказав: «Я тут до ранку не збираюся стояти, я Вам пропоную третій раз, якщо Ви нічого не відповідаєте, я на Вас складаю протокол». ОСОБА_1 на це відповів: «Та ні, Ви не спішіть будь ласка». Поліцейський на це сказав: « ОСОБА_3 , я Вам пропоную пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, так як вбачаю ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з ротової порожнини. Будете проходити, не будете? Як що у Вас нічого не показує, їдете собі далі, якщо все в межах норми. Якщо вище межі норми, то складаємо адміністративний протокол за ст. 130 ч. 1». На запитання ОСОБА_1 : «А далі куда?», поліцейський відповів: «Далі передається на суд». ОСОБА_1 також запитав: «А що може бути?», на це поліцейський відповів: «Штраф 17000». ОСОБА_1 також запитав: «Якщо ОСОБА_4 експертиза покаже, що я нічого не вживав», поліцейський відповів: «Хочете, через суд оскаржуйте». ОСОБА_1 запитав «Я ж Ваш пристрій пройду, якусь експертизу певну?». Поліцейський відповів: «На стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, суд запросе сертифікат, коли пристрій проходив калібровку, а там суд буде приймати рішення». Після чого, поліцейський одразу сказав: «Я Вас запитав останній раз, Ви відповіді мені не дали ні на місці ні в медичному закладі, на Вас буде складено адміністративна постанова за ст. 130 частиною першою». Потім поліцейський підійшов до службового автомобіля, відчинив передні ліві дверцята та сказав іншому поліцейському, який сидів на передньому правому сидінні цього автомобіля: «Чуєш печатай, бо це дитячий садок, я десять раз запитав». Потім поліцейський підійшов, відчинив багажник службвого автомобіля. Надалі поліцейський підійшов до автомобіл,я в якому на передньому лівому сидінні сиді ОСОБА_1 і запитав: «Пане водій, Вас довго чекати?», на що ОСОБА_1 відповів: «Я тут». Поліцейський знову запитав: «Ви будете проходить?», на що ОСОБА_1 відповів: « ОСОБА_5 ». Після чого поліцейський сказав: « ОСОБА_6 до автомобіля», підйшов до службового автомобіля, відчинив багажник та сказав: «Підійдійть до автомобіля». Потім знову підійшов до передньої лівої двері автомобіля в якому на водійському сидінні продовжував сидіти ОСОБА_1 . Після чого, ОСОБА_1 сказав: «Я відмовляюсь проходити». Поліцейський на це відповів: «Добре, тоді на Вас буде складено адміністративний протокол за ст. 130 ч. 1», на що ОСОБА_1 , сказав: «Добре». Поліцейський сказав: «Очікуйте» та сів на переднє водійське місце службового автомобіля. Після чого поліцейські, вдвох, певний перод часу перебували у службовому автомобілі та, за всіма об`єктивними ознаками, складали протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали. Потім поліцейський зачитав вголос зміст протколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_7 запитав у особи, яка не зафіксована відеозаписом, чи буде той розписуватись у проколі, на що останній відповів: «Ну майже да, ну як треба то будемо розписуватися, у мене який вибір». При цьому, де в цей час знаходився ОСОБА_1 , зі змісту такого відеозапису не зрозуміло. Проте згодом, таким відеозаписом зафіксовано, як хтось розписується, перебуваючи поза межами салону службового автомобіля поліції. Поліцейський вийшов зі службового автомобіля на вулицю і сказав ОСОБА_1 , який в цей момент теж перебував на вулиці: «Пане водій Вас офіційно відсторонено від керування транспортним засобом. Транспортний засіб залишається на місці, Ви ним нікуди не керуєте», на що ОСОБА_1 сказав «Зрозумів».Такий відеозапис було закінчено 31.05.2026 о 03 год 14 хв. 
Таким чином, детально вивчивши відеозапис події, заслухавши пояснення ОСОБА_1 суддя критично оцінює дані, які містить протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 680048 від 31.05.2026; направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сп`яніння до Фастівської БЛІЛ від 31.05.2026; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд до Фастівської БЛІЛ (відсутня дата складення), рапорт поліцейського ВРПП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції Товби Д. від 31.05.2026, оскільки такі матеріали справи не містять переконливих доказів, у тому числі відеодоказів того, що ОСОБА_1 у даному конкретному випадку є особою, яка керувала транспортним засобом SEAT Ibiza д.н.з НОМЕР_1 о 02 год. 56 хв. 31.05.2026, тобто був за кермом автомобіля, який рухався, та був зупинений працівниками поліції, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за дії, вчинені особою, яка саме керувала транспортними засобами. 
До того ж, як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення від 31.05.2026 серії ЕПР1 № 680048, в ньому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки або в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку. 
Як вбачається зі змісту відеозапису події, який міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 поліцейським декілька разів було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу – «Драгер» або в медичному закладі. Проте зі зімсту такого відеозапису неможливо встановити чи відмовлявся ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, як про це зазначено в протоколі, оскільки після відмови ОСОБА_1 пройти огляд з допомогою алкотестера «Драгер», поліцейські не запропонували йому пройти огляд у медичному закладі. 
При цьому, слід зазначити, що як вбачається зі змісту вказаного вище направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сп`яніння до Фастівської БЛІЛ, такий документ було складено поліцейським 31.05.2026 о 02 год. 50 хв., однак зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 680048 від 31.05.2026 чітко вбачається, що подія відбулася 31.05.2026 о 02 год. 56 хв., тобто вже після складення направлення на огляд. Враховуючи викладнене, суддя в даному випадку доходить до висновку, що таке направлення є неналежним доказом. 
Таким чином, судовим роглядом встановлено, що в даному випадку в порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, поліцейським, після незгоди ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не було запропоновано провести такий огляд в закладі охорони здоров`я. 
Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 дійсно було зупинено працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом, також матеріали справи не будь-яких доказів на підтвердження підстав такої зупинки. 
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 245, 247, 251, 279-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Л. Питель-Тьолушкіна