Справа № 749/1015/26
Номер провадження 2-о/749/22/26 

Р І Ш Е Н Н Я  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року Сновський районний суд Чернігівської області в складі: 
головуючого судді Чигвінцева М.С.
за участю секретаря Михалевич М.В.,
розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу №749/1015/26 за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
У липні 2026 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Сновського районного суду Чернігівської області із спільною заявою про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей.
Заява обґрунтована тим, що 21 грудня 2023 року між сторонами повторно укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заявники вказують, що подружнє життя не склалось, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, а на їх переконання подальше збереження шлюбу є неможливим.
Майнових спорів, спорів щодо виховання та утримання дітей немає, оскільки відповідні питання врегульовано укладеним між сторонами договором.
Ухвалою судді від 10 серпня 2026 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.
Заявники, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, подали заяви, у яких зазначили, що подану заяву підтримують та просять провести її розгляд за їх відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 грудня 2023 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис № 753, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 1367, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 3735, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ), та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис № 688, свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ).
Зі змісту заяви встановлено, що сторони дійшли спільного рішення про розірвання шлюбу, оскільки на їх переконання подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, рішення про розірвання шлюбу є остаточним та відповідає їх вільній волі.
Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Як роз`яснено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 109 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.
Судом встановлено, що 25 червня 2026 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір про визначення місця проживання дітей, участь батьків у їх вихованні та утриманні, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т. В., зареєстрований в реєстрі за № 1103, згідно з умовами якого діти залишаються проживати з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , а мати сплачує батькові аліменти на утримання дітей у розмірі 50% (п`ятдесяти відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну з дітей, не пізніше 10 числа кожного місяця.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним той факт, що рішення заявників про розлучення є виваженим та свідомим, причини, з яких подружжя наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, дане рішення відповідає їх дійсній волі, не зачіпає та не порушує їх особисті та майнові права, а також права їхніх малолітніх дітей.
Таким чином, з`ясувавши обставини, викладені у заяві подружжя, а саме те, що на переконання сторін подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими та поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру вони не мають, сторони досягли спільної згоди щодо місця проживання дітей, участі у їх вихованні та розміру аліментів на утримання дітей, при цьому, виходячи із принципу добровільності шлюбу та враховуючи те, що суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, суд доходить висновку, що спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 247, 263-265, 293, 353, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), та  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 21 грудня 2023 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 753, - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище - « ОСОБА_7 ».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Сновський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя М.С. Чигвінцев