Справа № 184/1385/25
Номер провадження 2/184/606/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді – Гукової Р.М.,
за участю секретаря судового засідання – Бринзи Л.І.,
представника позивача – Демарчук Н.О.,
представника відповідача – Хорунженко В.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Покровського міського суду Дніпропетровської області із вище вказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 19.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено Договір № 3881895. 06.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 555164241560. 09.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2512111481-176703. Відповідно до вказаних кредитних договорів, кредитодавець надав відповідачу у строкове, платне користування грошові кошти, які однак, відповідачем вчасно та у повному розмірі повернуті не були.
26.07.2024 укладено договір №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №3881895. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3881895. 
18.12.2023 укладено договір №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555164241560. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №555164241560. 
07.03.2023 укладено договір №07/03/23 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2512111481-176703. 
18.02.2025 укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2512111481-176703. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2512111481-176703. 
З огляду на наведене та враховуючи, що на час звернення із позовом до суду відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, позивач просить стягнути з відповідача наявну заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 
У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог позивача заперечувала, посилаючись на обставини, викладені у заяві про перегляд заочного рішення. Зокрема, представник відповідача вказувала на неправомірність нарахування позивачем процентів після спливу строку кредитування та зауважила на відсутність у матеріалах справи доказів пролонгації укладених між сторонами договорів.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі, з договорів.
Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У свою чергу, відповідно до ст..638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Судом встановлено, що 19.12.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено Договір № 3881895.
Щодо умов та порядку укладання Договору № 3881895 від 19.12.2021 слід вказати наступне.
Так, згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі – кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі – плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4500.00 грн. 
Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1350 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. 
Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. 
Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 
Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. 
Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. 
Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. 
Крім того, 06.01.2022 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 555164241560. 
Щодо умов та порядку укладення Договору № 555164241560 від 06.01.2022 слід вказати наступне.
Так, згідно з п. 1.1. Договору, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 1400.00 грн. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. 
Відповідно до п.п. 1.1.1. Договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить вiд фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 800 % річних від суми Позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованостi або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днiв, що слідують за датою закінчення такого строку. 
Також, п.п. 1.1.1.2. Договору передбачена стандартна процента ставка, фіксована 950 % річних від суми Позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днiв поспiль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивiльного кодексу України. 
Відповідно до пункту 2.1. Договору позики, позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта – позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua. 
Пунктом 2.2. Договору позики встановлено, що датою надання позики є дата списання грошових коштів з поточного рахунку позикодавця на банківський картковий рахунок позичальника, передбачений у п.2.1. цього договору. 
Згідно з п. 4.3. Договору, закінчення строку, на який було надано позику, не звільняє Сторони від відповідальності за невиконання (порушення) зобов`язань за цим договором. 
Також, 09.01.2022 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2512111481-176703. 
Щодо умов та порядку укладення Договору № 2512111481-176703 від 09.01.2022 слід вказати наступне.
Так, ОСОБА_1 здійснила дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 3000.00 гривень, що підтверджується квитанцією та Довідкою. 
Згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 09.01.2022 р., дата повернення кредиту 29.01.2022 р. (включно), термін користування кредитом 20 діб. 
Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору). 
Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування Кредитом.
Пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що Плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства.
Відповідно до п.п. 9.2 Договору позики, цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. 
Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. 
Факт укладення та підписання наведених вище договорів, отримання кредитних коштів та їх неповернення у визначений у договорах строк, відповідачем у судовому засіданні не оспорювався.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ – документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. 
Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. 
Крім того, як слідує із матеріалів справи, 26.07.2024 укладено договір №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3881895. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3881895. 
Крім того, 18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555164241560. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №555164241560. 
07.03.2023 було укладено договір №07/03/23, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2512111481-176703. 
Також, 18.02.2025 було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2512111481-176703. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2512111481-176703.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). 
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. 
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. 
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. 
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 
Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. 
Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно з ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. 
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Факторинг Партнерс».
Так, згідно наданого позивачем розрахунку, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3881895 від 19.12.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, становить 11936,07 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4147,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7339,07 грн., заборгованість за комісіями - 450,00 грн. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №555164241560 від 06.01.2022 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 3586,40 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1400,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 2186,40 грн. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2512111481-176703 від 09.01.2022 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 7220,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4220,00 грн. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 22742,47 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8547,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 13745,47 грн., заборгованість за комісіями - 450,00 грн.
Водночас слід зазначити, що заборгованість по тілу кредиту, комісіям та відсоткам в межах строку кредитування, визначеного відповідними кредитними договорами, визнається відповідачем. Розрахунки позивача з приводу даної заборгованості також підтверджується первинними бухгалтерськими документами, наявними у матеріалах справи, зокрема, випискою по рахунку позичальника – ОСОБА_1 .
Наведена у розрахунках позивача сума боргу за тілом кредиту та комісіях підтверджується наявними у матеріалах справи первинними документами бухгалтерського обліку, у тому числі і виписками по рахунку відповідача, що є належним доказом на підтвердження таких обставин. Також суд враховує, що обставини щодо отримання та не повернення кредитних коштів – відповідачем не заперечуються.
З огляду на те, що тіло кредиту, а також комісія на даний час відповідачем не сплачені, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем до стягнення сума боргу за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8547,00 грн., заборгованість за комісіями - 450,00 грн. є обґрунтованою, підтверджується наявними у справі доказами та визнана відповідачем, а тому підлягає до задоволення у повному обсязі.
Заперечуючи позовні вимоги в частині стягнення заявленої позивачем суми відсотків за користування кредитом, відповідач посилається на неправомірність нарахування позивачем процентів після спливу строку кредитування та зауважила на відсутність у матеріалах справи доказів пролонгації укладених між сторонами договорів.
Згідно ст.. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як слідує із умов кредитного договору № 555164241560, а саме п.1.1., останній укладений на строк 30 календарних днів під відповідні проценти, визначені пп. 1.1.1.
Відповідно до п.1.1. Графіку платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору, на підставі пункту 3.1 Договору позики № 555164241560 від 06.01.2022 Позичальник здійснює повернення суми позики та сплачує проценти за позикою відповідно до Графіку платежів на загальну суму 920,40 грн. у період з 06.01.2022р. по 04.02.2022р., тобто у межах тридцяти денного строку кредитування.
У свою чергу, умовами кредитного договору № 555164241560, у п.2.3. сторонами погоджено, що у випадку проведення Сторонами пролонгації/реструктуризації заборгованості за раніше укладеним Договором позики, позика Позичальнику надається шляхом погашення Позикодавцем заборгованості за раніше укладеним Договором позики та проведення відповідних бухгалтерських проводок в системі з одночасним формуванням за Позичальником заборгованості за цим Договором, в розмірі що дорівнює не погашеній заборгованості за попереднім Договором позики. Датою надання позики при проведенні пролонгації/реструктуризації за раніше укладеним Договором позики є дата проведення Позикодавцем відповідних бухгалтерських проводок в системі, направлених на погашення попередньої заборгованості за раніш укладеним Договором позики з одночасним формуванням за Позичальником заборгованості за цим Договором в розмірі що дорівнює не погашеній заборгованості за попереднім Договором позики
Відповідно до Загальних умов надання грошових коштів у позику ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», у редакції від 12 жовтня 2021 року, які є невід`ємною частиною договору позики, який укладається між позичальником і позикодавцем в електронній формі, Позичальник має право звернутись до Позикодавця з проханням пролонгувати позику на строк, на який надається позика. При пролонгації (збільшенні) строку, позичальник оформлює заявку на пролонгацію та сплачує додатковий процент, розмір якого визначається у заявці на пролонгацію. У випадку прийняття позитивного рішення позикодавцем про пролонгацію строку, новий графік платежів та новий Договір позики автоматично формується відповідно до нових умов повернення позики. Оновлений графік платежів та Договір позики підписується позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором у вигляді смс коду в особистому кабінеті на сайті системи. Для пролонгації строку, на який надається позика, позичальник повинен сплатити проценти, нараховані та несплачені позичальником, в термін, вказаний в заявці, а також сплатити позикодавцю (за наявності) комісію та/або процент за пролонгацію строку, на який надається позика (п. 9.1., 9.2., 9.3).
Згідно п. 6.1. Загальних умов, за надання грошових коштів у позику позичальник сплачує позикодавцю проценти, які визначені у договорі позики та у графіку платежів, що є його невід`ємною частиною. Проценти нараховуються, починаючи з дня перерахування суми позики на банківський рахунок за реквізитами банківської платіжної картки позичальника до дня повного виконання позичальником своїх грошових зобов`язань за договором позики (шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця). 
Отже умовами чинного кредитного договору передбачено можливість пролонгації діючого договору, яка однак не відбувається автоматично, а вимагає вчинення певних активних дій як зі сторони позичальника, так і зі сторони позикодавця. Наслідком такої пролонгації є, зокрема, новий договір позики та оновлений графік платежів.
Проте, як свідчать матеріали справи, позивачем не долучено ані оновленого договору позики із зазначенням нового строку кредитування (тобто після пролонгації), ані нового графіку платежів. Також не надано жодних доказів звернення позичальника із заявкою про пролонгацію діючого договору та відповідного рішення, яке прийняте кредитодавцем за наслідками розгляду такої заявки.
За таких обставин, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення процентів за користування кредитом у сумі 920,40 грн. у період з 06.01.2022р. по 04.02.2022р., тобто у межах тридцяти денного строку кредитування.
Як вбачається із умов договору № 3881895 від 19.12.2021р., а саме п.2.3.1.1. та п.2.3.1.2., сторонами погоджено можливість його пролонгації як на пільгових, так і на стандартних умовах.
Так, згідно п.2.3.1.1. (пільгові умови) Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариством, що розміщені на веб-сайті товариства і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливий строк продовження кредитування становить 3, 7 або 15 днів. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною п.1.5.2 Договору.
Відповідно до п.2.3.1.2. (стандартні умови) договору, Позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням усіх пролонгацій). Таке збільшення строку кредитування відбувається кожний раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування, Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишились до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом.
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною ставкою наведеною у п.1.6. Договору.
У випадку, якщо Позичальником протягом періоду, на який продовжено строк кредитування на стандартних умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних умовах до моменту спливу строку на пільгових умовах.
Так, відповідно до 1.3, 1.4 кредитного договору, кредит надається строком на 24 дні з 19.12.2021 року по 12.01.2022 року.
Як встановлено судом, матеріали справи не містять жодних доказів щодо продовження (пролонгації) строку дій кредитування на пільгових умовах згідно п.2.3.1.1. договору, оскільки позивачем не надано будь-яких відомостей щодо вчинення відповідачем дій, визначених п.6.10.1. Правил надання коштів у позику та відповідних доказів на їх підтвердження.
Щодо пролонгації строку кредитування на стандартних умовах, то із умов договору № 3881895 вбачається можливість такого продовження у разі продовження користування відповідачем кредитними коштами, однак не більше ніж на 60 днів.
Як слідує із матеріалів справи, відповідачем сума кредитних коштів у розмірі 4147 грн. своєчасно, у строки обумовлені кредитним договором, повернута не була, тобто відповідач продовжила користуватися кредитними коштами. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, про здійснення пролонгації строку кредитування у відповідності до п.2.3.1.2. кредитного договору № 3881895 від 19.12.2021р. та п.6.10.2 Правил надання коштів у позику.
Разом з тим, оскільки умовами наведених вище пунктів кредитного договору така пролонгація не може перевищувати 60 днів з урахуванням усіх попередніх пролонгацій строку кредитування, позовні вимоги щодо стягнення процентів по договору № 3881895 є обґрунтованими лише за 84 дні (24 (згідно строку кредитування за умовами договору)+60 (пролонгація) днів) за період з 19.12.2021 року по 13.03.2022 року. Згідно проведеного судом розрахунку, загальний розмір процентів за період з 13.01.2022 року по 13.03.2022 року становить 12 441 грн. (4147 (сума боргу)*5% (денна ставка згідно п.1.6 договору)/100%*60); загальна сума процентів по вказаному договору за період з 19.12.2021 року по 13.03.2022 року складає 13791 грн. (1350+12 441). Водночас, оскільки суд не має права виходити за межі позовних вимог щодо заявлених позивачем до стягнення сум заборгованості, зазначена сума обмежується до 7339,07 грн.
У той же час, суд враховує, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наведеної правової позиції дотримується також Дніпровський апеляційний суд, яка неодноразово була ним викладена у відповідних постановах за наслідками апеляційного перегляду у аналогічних справах, зокрема, по справі №177/1261/23 від 20.01.2026р., де суд апеляційної інстанції зменшив розмір стягуваних процентів до суми кредиту.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Крім того, з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абз.3 пп.3.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Згідно пункту 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика палата Верховного Суду дійшла до висновку, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Наведених висновків притримується і Дніпровський апеляційний суд.
За таких, суд приходить до переконання, враховуючи засади розумності, пропорційності та справедливості, про зменшення розміру процентів до суми боргу, а саме – 4147 грн.
Згідно п.2.3 №2512111481-176703 від 09.01.2022 р. строк користування кредитними коштами складає 20 днів та починається з 09.01.2022 року та закінчується 29.01.2022 року включно.
Відповідно до пп.4.1.2 договору, у разі виникнення тимчасових фінансових труднощів або інших обставин, що можуть мати наслідком невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, Позичальник має право порушувати перед Кредитором питання про продовження строку користування кредитними коштами поза межами строку, встановленого пп.2.3 цього договору, шляхом направлення Позикодавцю відповідного звернення через особистий кабінет користувача за допомогою ІТС, в порядку та на умовах, визначених у пп. 3.19 даного договору.
Згідно пп.3.19 договору, сторони домовились, що у випадку настання обставин, визначених у пп.4.1.2 цього договору, строк користування кредитом може бути продовжено на обумовлений сторонами строк згідно тарифів товариства, за умови задоволення (акцептування) товариством відповідного звернення позичальника про врегулювання заборгованості та при відсутності у позичальника непогашеної заборгованості, передбаченої пп.3.10.1 та пп.3.10.3 цього договору, шляхом внесення позичальником плати, згідно тарифів товариства, шляхом прийняття товариством від позичальника вказаної оплати.
Разом з тим, жодних доказів щодо вчинення відповідачем дій, визначених пп.4.1.2 та пп.3.19 договору, та як наслідок пролонгації даного договору, позивачем до матеріалів справи не надано.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення процентів за користування кредитом за період з 09.01.2022 року по 29.01.2022 року в сумі 1180 грн.
Отже, загальний розмір відсотків, який підлягає до задоволення становить: 920,40+4147+1180 = 6247,40 грн., а загальний розмір заборгованості становить – 15244,40 грн. (8547 (тіло кредиту)+450 (комісія)+6247,40(проценти)).
Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 13000 грн.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження наданих послуг позивач долучив до матеріалів справи: договір про надання правничої допомоги; прас лист; довіреність, свідоцтво, ордер.
Ознайомившись із вказаними доказами, суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, разом з тим, вважає за необхідне зменшити розмір останніх у зв`язку із їх не співмірністю.
Так, згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
У свою чергу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 року по справі № 686/5757/23 зазначила, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
За таких обставин, з огляду обсяг виконаних адвокатом робіт, який фактично зводився до складення позовної заяви та часом, витраченим на її виконання, суд приходить до переконання, що заявлені позивачем витрати на оплату послуг адвоката в сумі 13 000,00 грн. є не співмірними та не відповідають критерію розумності їхнього розміру, а тому підлягають до задоволення у розмірі 5000 грн. 
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 95, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, суд –
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150) заборгованість за Договорами № 3881895 від 19.12.2021, № 555164241560 від 06.01.2022, № 2512111481 176703 від 09.01.2022 у розмірі 15 244 (п`ятнадцять тисяч двісті сорок чотири) грн.. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) судовий збір в сумі 1623,75 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст рішення складено 09.07.2026р.

Суддя Покровського  міського суду	  Р. М. Гукова