Справа № 303/3198/26
Провадження № 2/303/1437/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2026 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Торинець Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
УСТАНОВИВ:
ТОВ «Цикл фінанс» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 28.05.2008 між ВАТ «Райффайзен банк аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/5558/82/39187 згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 13 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути кредит у повному розмірі у строк до 28.05.2018 та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 14% річних. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, 27.09.2011 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення у цивільній справі № 2-2830/11 за позовом ПАТ «Райффайзен банк аваль» до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Райффайзен банк аваль» заборгованість по кредитному договору № 014/5558/82/39187 від 28.05.2008 в розмірі 134 397,35 гривень та судові витрати в розмірі 1343,97 гривень за оплату держмита та 120,00 гривень витрат на ІТЗ розгляду справи. 07.12.2022 між АТ «Райффайзен банк» та АТ «Оксі банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-54, відповідно до якого АТ «Оксі банк» набуло права вимоги за кредитним договором. У подальшому 07.12.2022 між АТ «Оксі банк» та ТОВ «Цикл фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-54-1, відповідно до якого ТОВ «Цикл фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором. 29.05.2023 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу, якою замінено стягувача ПАТ «Райффайзен банк аваль» на його правонаступника ТОВ «Цикл фінанс» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 2-2830/11, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 2-2830/11). На виконання вищезазначеного рішення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист № 2-2830/11, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана П. І. (виконавче провадження № 57142544). Станом на 23.02.2026, рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09. 2011 року у справі № 2-2830/11, боржником не виконано. Посилаючись на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2011 у справі № 2-2830/11, ТОВ «Цикл фінанс» визначає преюдиційну обставину щодо встановленого у рішенні розміру суми заборгованості за кредитним договором. Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2011 у справі № 2-2830/11, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/5558/82/39187 від 28 травня 2008 року становить 134 397,35 гривень. Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл фінанс» заборгованість за період з 21.09.2017 по 01.03.2020 у розмірі 33 634,11 гривень за кредитним договором № 014/5558/82/39187 від 28.05.2008, яка складається з наступного: 23 769,71 грн – сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 9864,40 грн – сума боргу трьох процентів річних від простроченої суми.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2026 відкрито провадження у справі при призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Судом проведено заочний розгляд справи, оскільки встановлено наявність умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України для такого порядку розгляду.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить до такого висновку.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з вимог ст.ст. 524, 533, 535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.
Положення ст.11 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Тобто відповідно до статті 11 ЦК України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, за наявності прямої вказівки про це в законі.
За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.
Приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу).
Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).
Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зазначено, що «статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18)».
Судом встановлено, що 28.05.2008 між ВАТ «Райффайзен банк аваль» та відповідачем укладено кредитний договір №014/5558/82/39187, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 13 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути кредит у повному розмірі у строк до 28.05.2018 та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 14% річних.
Відповідно до п. 2.1. кредитного договору №014/5558/82/39187 банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується отримати кредит, використати за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обов`язки, визначені договором. 
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2011 у справі №2-2830/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен банк аваль» суму заборгованості за кредитним договором №014/5558/82/39187 від 28.05.2008 в розмірі 134 397,35 гривень та судові витрати по справі в розмірі 1343,97 грн держмита та 120,00 грн витрат ІТЗ розгляду справи понесені позивачем. Рішення суду набрало законної сили 11.10.2011.
25.12.2013 по вищезазначеному рішенні видано виконавчий лист.
07.12.2022 між АТ «Райффайзен банк» та АТ «Оксі банк» укладено договір відступлення прав вимоги №114/2-54, відповідно до умов якого, а також реєстру боржників від 13.12.2022, платіжного доручення від 09.12.2022 № 3646565, право грошової вимоги за кредитним договором №014/5558/82/39187 від 28.05.2008, укладеним між ВАТ «Райффайзен банк аваль» та ОСОБА_1 перейшло до АТ «Оксі банк».
07.12.2022 між АТ «Оксі банк» та ТОВ «Цикл фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №114/2-54-1, відповідно до умов якого, а також реєстру боржників від 13.12.2022, платіжної інструкції від 09.12.2022 № 4973, право грошової вимоги за кредитним договором №014/5558/82/39187 від 28.05.2008, укладеним між ВАТ «Райффайзен банк аваль» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Цикл фінанс».
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 29.05.2023 замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Цикл Фінанс» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 2-2830/11 виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2011 року (справа № 2-2830/11).
Відповідно до розрахунку боргу від 23.02.2026 з урахуванням вставленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за кредитним договором №014/5558/82/39187 від 28.05.2008 за період з 21.09.2017 по 01.03.2020 заборгованість становить 33 634,11 грн, яка складається із: 23 769,71 грн – сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 9864,40 грн – трьох процентів річних від простроченої суми.
Статтею 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних. Проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч.2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Наданий позивачем розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є арифметично та методологічно правильним і відповідає вимогам закону. Нарахування здійснено поза межами строку дії договору, який згідно з п. 7.1 кредитного договору від 28.05.2008 закінчився 28.05.2018, а також до введення законодавчих обмежень на застосування положень ст. 625 ЦК України (п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 33 634,11 грн, яка складається з: 23 769,71 грн – сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 9864,40 грн – трьох процентів річних від простроченої суми.
На підставі ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 258-259, 263-265, 280-282, 354-355 ЦПК України, ст. 5, 11, 280, 509, 524, 525, 526, 530, 533, 535, 625, 1054, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» (місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, 04112, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43453613) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення грошових коштів – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 634,11 гривень (тридцять три тисячі шістсот тридцять чотири гривні 11 копійок) та 3328 гривень (три тисячі триста двадцять вісім гривень) витрат позивача по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя