ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/11304/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І. С. - головуючого, Зуєва В. А., Міщенка І. С.,
секретар судового засідання - Корнієнко О. В., 
за участю представників:
Офісу Генерального прокурора - Готка Ю. О.,
Державної служби геології та надр України - не з`явився,
Товариства з обмеженою 
відповідальністю «Доломіт Груп» - Петришина П. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника керівника Київської міської прокуратури
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2026 (у складі колегії суддів: Спаських Н. М. (головуючий), Горбасенко П. В., Яценко О. В.) 
у справі № 910/11304/25
за позовом Керівника Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави
до Державної служби геології та надр України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Доломіт Груп» 
про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними результатів проведення аукціону, договору купівлі-продажу, спеціального дозволу,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2025 року Керівник Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - Служба) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Доломіт Груп» (далі - ТОВ «Доломіт Груп»), в якому просив суд:
- визнати незаконним та скасувати наказу Служби від 16.05.2024 № 228 «Про затвердження переліку ділянок надр, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на аукціон (електронні торги)» з продажу спеціальних дозволів на користування надрами в частині виставлення на аукціон Видинівського родовища у Коломийському районі Івано-Франківської області;
- визнати недійсними результати електронного аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами Видинівського родовища, оформленого протоколом про результати аукціону № SUE001-UA-20240517- 27036;
- визнати недійсним договір від 18.06.2024 № 3/7-24 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовища) піску, гравію, піщано-галькового матеріалу Видинівського родовища, яке знаходиться у Коломийському районі Івано-Франківської області;
- визнати недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами від 17.07.2024 № 5705, виданий Службою ТОВ «Доломіт Груп».
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилався про те, що ділянка надр, спеціальний дозвіл на розробку та видобування корисних копалин якої було видано ТОВ «Доломіт Груп», частково накладається на землі водного фонду, водоохоронну зону та безпосередньо на русло гірської річки Прут, де проведення вказаних дій заборонено законодавством. Крім цього, наголошував, що видобування корисних копалин у руслі згаданої річки може призвести до значних негативних наслідків для навколишнього середовища та інфраструктури, а тому вважав, що у спірних правовідносинах Служба незаконно прийняла оспорюваний наказ в частині затвердження переліку ділянок надр, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на аукціон (електронні торги) з продажу спеціальних дозволів на користування надрами Видинівського родовища, що в подальшому призвело до проведення неправомірного аукціону та продажу спеціального дозволу на користування надрами.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано наказ Служби від 16.05.2024 № 228 «Про затвердження переліку ділянок надр, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на аукціон (електронні торги)» з продажу спеціальних дозволів на користування надрами в частині виставлення на аукціон Видинівського родовища у Коломийському районі Івано-Франківської області. Визнано недійсними результати електронного аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами Видинівського родовища, оформленого протоколом про результати аукціону № SUE001-UA-20240517-27036. Визнано недійсним договір № 3/7-24 від 18.06.2024 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовища) піску, гравію, піщано-галькового матеріалу Видинівського родовища, яке знаходиться у Коломийському районі Івано-Франківської області. Визнано недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами від 17.07.2024 № 5705, виданий Службою ТОВ «Доломіт Груп».
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2026 рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 скасовано. Прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, у травні 2026 року Заступник керівника Київської міської прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадків, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2026, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 - залишити в силі.
08.06.2026 до Верховного Суду надійшло клопотання Заступника Генерального прокурора про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, обґрунтоване тим, що справа № 910/11304/25 містить виключну правову проблему.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.06.2026 відкрито касаційне провадження у справі № 910/11304/25 за касаційною скаргою Заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2026 з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 287 ГПК України; касаційну скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22.07.2024.
Служба у відзиві на касаційну скаргу зазначає про законність та обґрунтованість постанови суду апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Крім того, у поданому відзиві на касаційну скаргу Служба просить розглядати зазначену касаційну скаргу без участі її представника. 
ТОВ «Доломіт Груп» у відзиві на касаційну скаргу посилається на безпідставність доводів, наведених у касаційній скарзі, та на правильність висновків суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
Разом з цим, ТОВ «Доломіт Груп» у поданому відзиві на касаційну скаргу зазначає про необґрунтованість клопотання Заступника Генерального прокурора про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, тому просить відмовити у його задоволенні.
Також, у поданому відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Доломіт Груп» надало попередній розрахунок суми судових витрат у розмірі 96 000,00 грн, які товариство понесло у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанції.
Обговоривши клопотання Заступника Генерального прокурора про передачу справи № 910/11304/25 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд зауважує, що посилаючись у зазначеному клопотанні на наявність виключної правової проблеми, Заступник Генерального прокурора належним чином не довів наявності кількісного та якісного критеріїв, відповідно, належним чином не обґрунтував наявності виключної правової проблеми у справі № 910/11304/25, яка б свідчила про те, що передача цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, внаслідок чого підстава для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, передбачена частиною 5 статті 302 ГПК України, не знайшла свого підтвердження (такий висновок ґрунтується на позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 22.07.2026 у справі № 916/312/18).
З огляду на викладене, відсутні підстави для передачі справи № 910/11304/25 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, тому суд касаційної інстанції залишає без задоволення таке клопотання.
Служба у судове засідання свого представника не направила.
Відповідно до частини 1 статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням положень статті 300 цього Кодексу.
Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.
Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.
Ураховуючи положення статті 202 ГПК України, наявність відомостей про направлення Службі ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, а також клопотання Служби про розгляд касаційної скарги без участі її представника, та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності представника Служби. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Судом апеляційної інстанції установлено, що наказом Служби від 16.05.2024 № 228 «Про затвердження переліку ділянок надр, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на аукціон (електронні торги)» затверджено перелік ділянок надр, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на аукціон (електронні торги) з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, згідно з додатком № 1 до цього наказу; затверджено програми робіт по ділянках надр, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на аукціон (електронні торги) з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, згідно з додатками 2-12 цього наказу.
Згідно з додатком 1 до цього наказу до зазначеного переліку внесено Видинівське родовище у Коломийському районі Івано-Франківської області (пункт 8). 
У додатку 9 до цього наказу затверджена Програма робіт з геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовища) (неметалічні) гравію, піщано-галькового матеріалу, піску Видинівського родовища.
У подальшому в електронній системі «ProZorro. Продажі» (https://prozorro.sale/auction/SUE001-UA-20240517-27036) розміщено дані про аукціон з продажу спеціального дозволу на користування надрами - Видинівське родовище. 
За результатами проведеного 06.06.2024 аукціону з продажу вказаного спеціального дозволу переможцем визнано ТОВ «Доломіт Груп» з ціновою пропозицією 25 030 000,00 грн, що підтверджується протоколом про результати електронного аукціону № SUE001-UA-20240517-27036.
18.06.2024 між Службою та ТОВ «Доломіт Груп» укладено договір № 3/7-24 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовища) гравію, піщано-галькового матеріалу, піску Видинівського родовища, яке знаходиться у Коломийському районі Івано-Франківської області.
На виконання умов пункту 4.3 договору № 3/7-24 Службою видано ТОВ «Доломіт Груп» спеціальний дозвіл на користування надрами від 17.07.2024 № 5705. 
У зазначеному дозволі передбачено: вид користування надрами - геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка корисних копалин із подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовищ); мета користування надрами - геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка родовища, затвердження запасів ДКЗ України за промисловими категоріями, із подальшим видобуванням гравію, піщано-галькового матеріалу, піску (промисловою розробкою родовища); ступінь освоєння надр - не розробляється. 
Дозвіл містить чіткий перелік географічних координат розташування Видинівського родовища, а також види корисних копалин: гравій, піщано-гальковий матеріал, пісок. 
Також, у цьому дозволі зазначено відомості про погодження надання цього спеціального дозволу на користування копалинами Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України - лист від 30.04.2024 № 25/4-17/5690-24.
17.07.2024 між Службою та ТОВ «Доломіт Груп» було укладено угоду № 5705 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовищ), яка є додатком до спеціального дозволу на користування надрами, про що зазначено у самому дозволі. 
Відповідно до умов зазначеної угоди (пункт 3. 1) між Службою та ТОВ «Доломіт Груп» підписана Програма робіт з геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовища) (неметалічні) гравію, піщано-галькового матеріалу, піску Видинівського родовища, яка є додатком 2 до угоди.
Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання незаконним та скасування наказу Служби від 16.05.2024 № 228 (в частині), визнання недійсними результатів електронного аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами Видинівського родовища, оформленого протоколом про результати аукціону № SUE001-UA-20240517-27036, визнання недійсним договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами від 18.06.2024 № 3/7-24, визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами від 17.07.2024 № 5705, виданого Службою ТОВ «Доломіт Груп», прокурор на їх обґрунтування послався на те, що за наслідками отримання спеціального дозволу на користування надрами, у користування ТОВ «Доломіт Груп» передано надра Видинівського родовища. Посилаючись на інформацію, надану Інститутом географії Національної академії наук України, прокурор вказав, що річка Прут в частині Видинівського родовища відноситься до гірських річок. Частина площі Видинівського родовища знаходиться в межах русла річки Прут та належить до земель водного фонду. Отже, видобування ТОВ «Доломіт Груп» на підставі спірного дозволу піску та гравію в руслі річки Прут може призвести до значних негативних наслідків для навколишнього природного середовища, виникає загроза зміни гідрологічного режиму річки, ерозії берегів, погіршення якості води, знищення місць існування водних організмів, а також руйнування інфраструктури, такої як мости та дороги. Видобуток піску та гравію може змінити русло річки, її глибину швидкість течії, що може призвести до затоплень, осушення прибережних територій, зміни ландшафту та вплинути на водопостачання та призвести до ін. негативних наслідків.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що Видинівське родовище знаходиться в руслі середньої ріки Прут, яку є всі підстави віднести до категорії гірських річок; видобуток корисних копалин безпосередньо в руслі річки Прут або в межах прибережної захисної смуги, що належить до земель водного фонду, суперечить положенням статті 86 Водного кодексу України, яка не передбачає видобуток піску, гальки та гравію в руслах гірських річок; Видинівське родовище знаходиться в руслі середньої ріки Прут, видобуток піску та гравію безпосередньо в руслі якої або в межах якої або в межах її прибережної захисної смуги заборонено.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що: 
- позовом прокурора не охоплено позовну вимогу про визнання недійсною та скасування угоди № 5705 від 17.07.2024, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог;
- заявлена прокурором позовна вимога про визнання незаконним та скасування наказу Служби від 16.05.2024 № 228 не є належним способом захисту, оскільки такий наказ на час звернення прокурора до суду із цим позовом вичерпав свою дію фактичним виконанням;
- висновки суду першої інстанції про наявність повної заборони на видобування піску та гравію у межах спірної ділянки є передчасними та такими, що зроблені з неправильним застосуванням норми Водного кодексу України;
- позовні вимоги про визнання недійсними результатів електронного аукціону, договору та спеціального дозволу № 5704 є похідними від основної (визнання незаконним і скасування наказу від 16.05.2024 № 228 (в частині)), у задоволенні якої судом відмовлено, тому зазначені вимоги також не підлягають задоволенню;
- прокурором не доведено можливості негативного впливу на довкілля та порушення вимог чинного законодавства, у тому числі Водного кодексу України, а також те, що внаслідок господарської діяльності відповідачем порушується природоохоронне законодавства. 
При цьому, суд апеляційної інстанції визнав лист Інститут географії Національної академії наук України від 21.07.2025 № 01-03/127 щодо розташування частини Видинівського родовища в руслі середньо/гірської/рівнинної чи змішаного типу річок (водоохоронній зоні) неналежним доказом, оскільки такий лист не доводить, що ТОВ «Доломіт Груп» обов`язково буде проводити видобуток піску та гравію з русла річки, що йому прямо заборонено Спеціальним дозволом, виданим із врахуванням листа Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 30.04.2024 № 25/4-17/5690-24.
Прокурор у поданій касаційній скарзі на обґрунтування підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, послався на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статей 86-89 Водного кодексу України в частині заборони видобування піску, гальки та гравію в руслах малих і гірських річок, на землях водного фонду та за її межами (на сухій частині заплави) у правовідносинах, що стосуються надання спеціального дозволу на користування надрами.
Крім того, прокурор підставою касаційного оскарження судового рішення у справі, що розглядається, також зазначає пункт 4 частини 2 статті 287 ГПК України з огляду на наявність випадку, передбаченого пунктом 1 частини 3 статті 310 цього Кодексу, а саме, суд не дослідив зібрані у справі докази.
Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд, розглянувши касаційну скаргу прокурора у межах її доводів та вимог, виходить із такого.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша, третя статті 74 ГПК України).
У постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18 наголошено, що необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18 та постанови Верховного Суду від 15.08.2023 у справі № 906/1175/18, від 22.02.2022 у справі № 910/2330/21, від 06.09.2022 у справі № 910/9228/21, від 29.11.2022 у справі № 910/745/20, від 01.07.2021 у справі № 910/7029/20, від 01.09.2020 у справі № 910/14065/18).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (постанови від 03.11.2020 у справі № 916/3146/17, від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц, від 17.08.2022 у справі № 910/10006/19).
У справі № 910/11304/25, що розглядається, судом апеляційної інстанції установлено, що наказ від 16.05.2024 № 228 виданий Службою відповідно до Порядку проведення аукціону (електронних торгів) з продажу спеціального дозволу на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 993 (зі змінами).
Відповідно до пункту 1 зазначеного Порядку договір купівлі-продажу дозволу - це договір, який укладається між Службою і переможцем аукціону.
Рішення про проведення аукціону приймається Службою з урахуванням вимог та строків, передбачених Кодексом України про надра
Спори, пов`язані з проведенням аукціону, вирішуються в судовому порядку (пункт 38 Порядку).
Згідно частинами 1, 3, 7, 11 статті 16 Кодексу України про надра (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) спеціальний дозвіл на користування надрами надається за результатами аукціону (електронних торгів).
Аукціон (електронні торги) щодо продажу спеціального дозволу на користування надрами проводиться шляхом електронних торгів, що здійснюються за допомогою дворівневої автоматизованої інформаційно-комунікаційної системи, яка забезпечує можливість створення, розміщення, оприлюднення та обміну інформацією і документами в електронній формі, які необхідні для проведення аукціону (електронних торгів), запобігання корупційним правопорушенням, та складається з бази даних системи аукціонів (електронних торгів) з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та електронних майданчиків, які взаємодіють через інтерфейс програмування додатків, що надається як код з відкритим доступом та визначає функціональність системи. 
Спеціальний дозвіл на користування надрами за результатами аукціону (електронних торгів) надається відповідним дозвільним органом у порядку, визначеному цим Кодексом, переможцю аукціону (електронних торгів), який має право бути користувачем надр відповідно до частин 1-6 статті 13 цього Кодексу. 
Ділянки надр, які пропонуються для виставлення на аукціон (електронні торги) з метою надання спеціального дозволу на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислову розробку родовищ), погоджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, із зазначенням умов, за яких можливе надрокористування на запропонованих ділянках надр (у частині дотримання вимог природоохоронного законодавства), протягом 15 робочих днів з дня надходження запиту відповідного дозвільного органу разом з документами, передбаченими частиною 9 цієї статті.
Судом апеляційної інстанції установлено, що Служба листом про надання погодження від 12.04.2024 № 1570/08/2-24 звернулась до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, у якому просила розглянути питання про надання погодження ділянки надр, яка пропонується для виставлення на аукціоні (електронних торгах) з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовищ) гравію, піщано-галькового матеріалу, піску Видинівського родовища, розташованого у Коломийському районі Івано-Франківської області.
За результатами зазначеного звернення Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України листом від 30.04.2024 № 25/4-17/5690-24 внесло пропозицію Службі щодо включення Видинівського родовища, розташованого у Коломийському районі Івано-Франківської області, з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовищ) гравію, піщано-галькового матеріалу, піску, до переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон, за умови дотримання вимог водного законодавства:
- дотримання вимог статей 80, 86, 87, 88, 89 Водного кодексу України; 
- недопущення використання для власних потреб наявних на зазначеній земельній ділянці водних об`єктів;
- недопущення змінювання рельєфу басейну річки, руйнування русла річки, зменшення природного рослинного покриву і лісистості басейну річки, здійснювання інших робіт, що можуть негативно впливати чи впливають на водність річки і якість води;
- забороняється здійснювати господарську діяльність у прибережних захисних смугах у межах зазначеної у дозволі земельної ділянки; 
- забороняється використовувати землі водного фонду в межах зазначеної у дозволі земельної ділянки для потреб, пов`язаних із користуванням надрами. 
Цей лист Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 30.04.2024 № 25/4-17/5690-24 внесено як відомості про погодження надання спеціального дозволу на користування надрами в спеціальний дозвіл на користування надрами, виданий ТОВ «Доломіт Груп» з урахуванням всіх обмежень природокористування, вказаних у листі. 
Відповідно до частин 7, 8 статті 16-3 Кодексу України про надра невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами є угода про умови користування надрами, що укладається між відповідним дозвільним органом та надрокористувачем протягом 30 календарних днів з дня прийняття відповідним дозвільним органом рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами. Угода про умови користування надрами має містити характеристику ділянки надр та програму робіт, що оформлюються як додатки до угоди, які є її невід`ємною частиною, а також умови надрокористування.
17.07.2024 між Службою та ТОВ «Доломіт Груп» було укладено угоду № 5705 про умови користування надрами та підписана Програма робіт з геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовища) (неметалічні) гравію, піщано-галькового матеріалу, піску Видинівського родовища, яка є додатком 2 до угоди та передбачає детальний план попередніх дій, які має виконати ТОВ «Доломіт Груп» за власні кошти, перед тим як приступити до промислової розробки родовища у 4 кварталі 2031 року. 
Так, відповідно до цієї Програми робіт у період 2024-2026 років ТОВ «Доломіт Груп» має скласти та затвердити проєктно-кошторисну документацію на проведення геологорозвідувальних робіт; здійснити буріння пошукових свердловин; провести комплекс геологорозвідувальних робіт; провести лабораторні та технологічні випробування. 
У період 2026 - 2031 року ТОВ «Доломіт Груп» має провести дослідно-промислову розробку родовища із складанням відповідного проєкту; скласти та затвердити геологічний звіт; затвердити запаси корисної копалини. В цей же період, а саме 2029- 2031 роки, в межах підготовки родовища до промислової розробки, ТОВ «Доломіт Груп» також повинно провести оцінку впливу на довкілля із складенням звіту відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».
Також ТОВ «Доломіт Груп» має вчинити всі інші дії, передбачені зазначеною Програмою робіт. 
28.12.2021 Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України наказом № 884 «Про затвердження Методичних рекомендацій з підготовки звіту з оцінки впливу на довкілля для видів діяльності у галузі видобування корисних копалин» відповідно до частини 9 статті 6 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» та Положення про Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2020 № 614, затвердило Методичні рекомендації з підготовки звіту з оцінки впливу на довкілля для видів діяльності у галузі видобування корисних копалин. 
Зазначені Методичні рекомендації є документом рекомендаційного характеру, що містить практичні рекомендації стосовно підготовки звіту з оцінки впливу на довкілля і призначений для використання суб`єктами господарювання та органами виконавчої влади, що здійснюють оцінку впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля, а також розробниками звітів, фахівцями (експертами), що залучаються до оцінки впливу на довкілля, експертами експертних комісій, передбачених Законом, представниками громадськості, що беруть участь у процедурі оцінки впливу на довкілля.
Ураховуючи наведене суд апеляційної інстанції обґрунтовано виснував про відсутність підстав вважати, що при належному виконанні Програми робіт із дотриманням рекомендацій Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (листі від 30.04.2024 № 25/4-17/5690-24) ТОВ «Доломіт Груп» не буде дотримано всіх вимог та обмежень, за яких йому було надано спеціальний дозвіл на користування надрами, та які можуть бути додатково визначені положеннями звіту про оцінку впливу на довкілля.
Крім того, ураховуючи те, що спеціальний дозвіл на користування надрами передбачає поетапну реалізацію ТОВ «Доломіт Груп» робіт, і такі етапи останнім не завершені на час вирішення судом спору, а видобування корисної копалини не ведеться, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про передчасність доводів прокурора про наявність порушеного права держави, яке потребує захисту заявленим позовом, оскільки такі доводи ґрунтуються на припущеннях щодо можливого порушення в майбутньому ТОВ «Доломіт Груп» природоохоронного законодавства та порушення обмежень, встановлених у спеціальному дозволі, що є неприпустимим. 
Служба відповідно до покладених на неї завдань, згідно з затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 Положенням про Державну службу геології та надр України, зокрема:
- зупиняє та припиняє в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення;
- здійснює внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами) та до угоди про умови користування надрами, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами);
- здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням, зокрема за дотриманням нормативів, стандартів та інших вимог щодо геологічного вивчення і використання надр, умов спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами) та угод про умови користування надрами (у тому числі угод про умови користування нафтогазоносними надрами);
- складає у межах повноважень, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення;
- проводить планові та позапланові перевірки надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов`язкові для виконання вказівки (приписи), визначає строк для усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства.
Водночас, як передбачено умовами пункту 6.4 угоди № 5705 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовищ), Служба у разі порушення надрокористувачем (ТОВ «Доломіт Груп») умов користування надрами:
6.4.1 зупиняє дію дозволу у випадках, передбачених статтею 57 Кодексу України про надра, та в інших випадках, передбачених законодавством;
6.4.2 припиняє право користування надрами шляхом анулювання дозволу у випадках, передбачених статтею 26 Кодексу України про надра, та в інших випадках та порядку, передбачених законом;
6.4.3 звертається з позовом до адміністративного суду з метою зупинення окремих видів робіт з геологічного вивчення та/або видобування надр, що проводяться з порушенням стандартів та правил і можуть спричинити псування родовищ, істотне зниження ефективності робіт або призвести до заподіяння збитків державі, а також вживає заходів до припинення видобування корисних копалин без спеціальних дозволів на користування надрами (самовільне користування надрами).
У справі, що розглядається, прокурор, звертаючись із відповідним позовом, не доводить факт порушення процедури самого аукціону (електронних торгів), разом з цим прокурором і не доведено, що дана ситуація вже потребує реагування або втручання Служби у діяльність ТОВ «Доломіт Груп», зокрема, шляхом зміни умов чи скасування спеціального дозволу через порушення останнім вимог чинного природоохоронного законодавства, про що також правомірно зазначив суд апеляційної інстанції.
Верховний Суд зауважує, що у спірних правовідносинах, отримавши спеціальний дозвіл, ТОВ «Доломіт Груп» дійсно набуло права на проведення робіт з геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовища) гравію, піщано-галькового матеріалу, піску Видинівського родовища. Однак, суд касаційної інстанції підкреслює, що таке право не є безмежним, а навпаки має як нормативно визначені межі (наприклад заборона на видобування піску, гальки і гравію в руслах малих та гірських річок; можливість видобування піску та гравію лише за межами земель водного фонду на сухій частині заплави та у праруслах річок), так і ті, що будуть визначені в процесі здійснення оцінки впливу на довкілля, що в комплексі якраз і спрямовано на те, що б не допустити настання тих негативних наслідків, про які стверджено у позовній заяві.
Крім того, навіть у разі доведеності розташування частини Видинівського родовища в руслі середньої/гірської/рівнинної чи змішаного типу ріки, такі обставини самі собою не доводять, що ТОВ «Доломіт Груп» обов`язково у майбутньому буде проводити видобуток піску та гравію саме з русла ріки, що прямо заборонено спеціальним дозволом, виданим останньому з врахуванням обмежень, передбачених у листі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 30.04.2024 № 25/4-17/5690/-24, у тому числі щодо недопущення змінювання рельєфу басейну річки, руйнування русла ріки, заборони здійснювати господарську діяльність у прибережних захисних смугах у межах зазначеної у дозволі земельної ділянки.
При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, на час вирішення спору у Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України відсутні будь-які зауваження щодо недотримання як Службою порядку надання спеціального дозволу на користування надрами, так і ТОВ «Доломіт Груп» положень угоди про умови користування надрами, Програми робіт, які є невід`ємними додатками до спеціального дозволу.
Частиною 1 статті 86 Водного кодексу України передбачено, що на землях водного фонду можуть проводитися роботи, пов`язані з будівництвом гідротехнічних, лінійних та гідрометричних споруд, інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, поглибленням дна для забезпечення судноплавства, у тому числі експлуатаційне днопоглиблення (роботи, що проводяться з метою підтримання заданих навігаційних габаритів морських і внутрішніх водних шляхів, акваторій морських портів), видобуванням корисних копалин (крім піску, гальки і гравію в руслах малих та гірських річок), розчисткою русел річок, каналів і дна водойм, прокладанням кабелів, трубопроводів, інших комунікацій, а також бурові та геологорозвідувальні роботи.
Відповідно ж до статті 87 Водного кодексу України, для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони.
Водоохоронна зона є природоохоронною територією господарської діяльності, що регулюється.
На території водоохоронних зон забороняється:
1) використання стійких та сильнодіючих пестицидів;
2) влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації;
3) скидання неочищених стічних вод, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар`єри тощо), а також у потічки.
В окремих випадках у водоохоронній зоні може бути дозволено добування піску і гравію за межами земель водного фонду на сухій частині заплави, у праруслах річок за погодженням з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проєктами.
Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад зобов`язані доводити до відома населення, всіх заінтересованих організацій рішення щодо меж водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також водоохоронного режиму, який діє на цих територіях.
Контроль за створенням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється органами, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель, і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486 зі змінами та доповненнями в редакції постанови від 21.04.2021 № 411 (далі - Порядок).
Пунктом 2 зазначеного Порядку передбачено, що водоохоронні зони встановлюються для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм. У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88 - 91 Водного кодексу України.
Відповідно до пункту 5 Порядку межі водоохоронних зон визначаються згідно з проєктами землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, крім випадків, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», та/або комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, та/або генеральними планами населених пунктів, які розробляються в порядку, визначеному Земельним кодексом України, законами України «Про землеустрій» і «Про регулювання містобудівної діяльності», зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівні.
Назва, склад та зміст проєкту землеустрою визначаються замовником з урахуванням характеристик території конкретного об`єкта землеустрою.
Відомості про межі водоохоронних зон, прибережних захисних смуг та пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель. 
У пункті 13 Порядку передбачено, що в окремих випадках, коли допустимість провадження планованої діяльності визначена за результатами оцінки впливу на довкілля, у водоохоронній зоні може бути дозволено добування піску і гравію за межами земель водного фонду на сухій частині заплави та у праруслах річок за погодженням з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, Службою та Держводагентством, а на території Автономної Республіки Крим - з органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища.
Видобування піску та гравію провадиться на підставі дозволів, що видаються в установленому законодавством порядку. 
З наведених правових норм слідує, що чинне національне законодавство не містить прямої заборони щодо видобування корисних копалин у водоохоронних зонах, а навпаки, за результатами оцінки впливу на довкілля, допускає можливість видобування у них піску та гравію, однак виключно за межами земель водного фонду на сухій частині заплави та у праруслах річок та лише за умови відповідного погодження щодо такого видобування з уповноваженими органами та на підставі відповідного спеціального дозволу. Водночас видобування піску, гальки і гравію в руслах малих та гірських річок законодавство імперативно забороняє і жодних винятків з цього правила не передбачає. 
Таким чином, Верховний Суд вважає, що часткове включення водоохоронної зони і русла гірської річки Прут до ділянки надр з наданням спеціального дозволу на геологічне вивчення та видобуток корисних копалин в її межах, саме по собі не свідчить про порушення означених норм Водного кодексу України та не є безумовною підставою для визнання незаконними рішень Служби та недійсними правочинів, що прийняті/вчинені в межах процедури отримання спеціального дозволу на користування надрами. 
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.05.2026 у справі № 910/10893/25.
Крім того, як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, позов прокурора не містить доказів та обґрунтування недобросовісності ТОВ «Доломіт Груп» при отриманні спеціального дозволу на користування надрами, а також того, що позбавлення його такого дозволу є виправданим реагуванням держави на допущені, на думку прокурора, порушення вимог чинного законодавства.
Верховний Суд зазначає, що судом апеляційної інстанції при вирішенні спору правильно взято до уваги правові позиції з практики Європейського суду з прав людини, зокрема, щодо застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. 
Судом апеляційної інстанції при розгляді позовних вимог прокурора встановлено, що за отримання спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Доломіт Груп» сплатило до Державного бюджету 23 030 000,00 грн, а також гарантійний внесок у розмірі 2 000 000,00 грн, однак готовність держави повернути ТОВ «Доломіт Груп» зазначені кошти прокурором не доведено, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та принципу «належного урядування».
З огляду на викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з мотивів, наведених у цій постанові. 
Таким чином, наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримали підтвердження під час касаційного провадження.
Наведене в сукупності виключає можливість задоволення касаційної скарги.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Ураховуючи наведене, суд касаційної інстанції, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів касаційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін з мотивів, наведених у цій постанові.
Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Заступника керівника Київської міської прокуратури залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2026 у справі № 910/11304/25 залишити без змін з мотивів, наведених у цій постанові.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І. С. Берднік
Судді: В. А. Зуєв
І. С. Міщенко